П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/346/20	
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській областіна рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року (суддя Устинов І.А., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 31 березня 2020 року) по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі ГУ ДФС у Миколаївській області), в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №00000090506, прийняте виконуючим обов`язки начальника Головного управління державної податкової служби у Миколаївській області Прокоф`євим Д.І., про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 85,00 гри. за порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №00000100506, прийняте виконуючим обов`язки начальника Головного управління державної податкової служби у Миколаївській області Прокоф`євим Д.І., про застосування штрафних санкцій у розмірі 52 440,00 грн. за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 був задоволений. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №00000090506, прийняте виконуючим обов`язки начальника Головного управління державної податкової служби у Миколаївській області Прокоф`євим Д.І., про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 85,00 грн. за порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №00000100506, прийняте виконуючим обов`язки начальника Головного управління державної податкової служби у Миколаївській області Прокоф`євим Д.І., про застосування штрафних санкцій у розмірі 52440,00 грн. за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ГУ ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .
Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано, що акт фактичної перевірки був зареєстрований наступного робочого дня, а саме, 08.07.2019 за №0169/14/29/14/НОМЕР_1, як того й вимагає п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України та з метою ознайомлення, підписання та вручення Акту 08.07.2019 року посадовими особами контролюючого органу, що здійснювали відповідну перевірку, зроблено виїзд за адресою здійснення господарської діяльності позивача: Миколаївська область, Березанський район, с . Коблеве АДРЕСА_2 . По прибутті за вказаною адресою станом на 15:04 08.07.2019 року перевіряючими встановлено факт відсутності ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про що складено акт про неможливість ознайомлення, підписання та вручення акту перевірки. Про зазначений факт зроблено відповідний запис в акті фактичної перевірки №0169/14/29/14/НОМЕР_1 від 08.07.2019. Другий примірник акту перевірки супровідним листом №3612/10/14-29-14-06 від 09.07.2019 надісланий поштою ФОП ОСОБА_1 на податкову адресу: АДРЕСА_3 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення у встановлені законом терміни. Зазначений лист був повернутий до ГУ ДФС у Миколаївській області 10.09.2019 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, апелянт вважає висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем строків складення та порядку вручення акту перевірки помилковим та таким, що не відповідає дійсності.

Позивачка відзив на апеляційну скаргу не надавала.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.06.2019 року відповідачем, на підставі наказу від 26.06.2019 №1414, проведено фактичну перевірку господарських одиниць: кафе, бар, бар-кафе, що розташовані за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Морська, буд. 150 та належать суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів.
В ході перевірки встановлені наступні порушення:
- ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481), а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями через електронний контрольно - касовий апарат (ЕККА) не зазначений у ліцензії.
- п. 11 ст. 3 Закону №265/95-ВР, а саме: порушення порядку використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості.
Вказані порушення зафіксовані відповідачем в Акті перевірки від 08.07.2019 №0169/14/29/14/НОМЕР_1.
На підставі вищезазначеного Акту перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
- податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року №00000090506 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 85,00 грн.
- податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року №00000100506 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 52 440,00 грн.
12.09.2019 року позивачка отримала поштове відправлення за №5400137741985, в якому знаходилось податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №00000090506 про застосування штрафних санкцій у розмірі 85,00 грн. за порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №00000100506 про застосування штрафних санкцій у розмірі 52440,00 грн. за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»
Зі змісту вказаних повідомлень-рішень позивачці стало відомо, що підставою для нарахування штрафних санкцій став акт перевірки №0169/14/29/14/НОМЕР_1 від 08.07.2019 року.
Не погодившись з отриманими податковими повідомленнями-рішеннями позивачка до Державної податкової служби України направила дві скарги від 26.09.2019 року, які розглянуті та по ним прийнято рішення від 26.11.2019 року за №1078/6/99-00-08- 05-05 про відмову в задоволенні вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 02.09.2019 року за №00000090506 та №00000100506.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, позивачка звернулась з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що порушення строків та порядку вручення акту перевірки виключає можливість прийняття керівником контролюючого органу податкових повідомлень-рішень, так як встановлений п. 86.8. ст. 86 Податкового кодексу України строк на прийняття такого рішення обчислюється з дня вручення акту перевірки або закінчення процедури розгляду на нього заперечень, що надійшли від платника податків, діяльність якого підлягала фактичній перевірці, а отже, відповідач при здійсненні фактичної перевірки діяльності позивача повинен був додержуватися чіткого визначення порядку оформлення результатів перевірки та їх доведення заінтересованим особам, а також приймати податкове повідомлення-рішення не пізніше встановлених Податковим кодексом України строків з урахуванням процедури розгляду заперечень на акт перевірки.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.
Так, 26.06.2019 року відповідачем здійснювалась фактична перевірка ФОП ОСОБА_5 з питань дотримання чинного законодавства з регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій на підставі наказу від 26.06.2019 року за №1414.
Одночасно на підставі наказу від 26.06.2019 року за №1419 проводилась фактична перевірка позивача з питань дотримання порядку використання праці найманих працівників, належного оформлення трудових відносин, та виплати заробітної плати. Обидві фактичні перевірки були завершені 05.07.2019 року.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктами 21.1.1, 21.1.2, 21.1.3, 21.1.4 п. 21.1. ст. 21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані:
- дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами;
- забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій;
- забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень;
- не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво га обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Відповідно до п. 86. ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п. 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.
У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.
Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що акт перевірки не підписано позивачем або його представником. При цьому, суб`єктом владних повноважень не надано до суду доказів щодо відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки) перевірки та складання посадовими особами акта, що засвідчує факт такої відмови.
Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Відповідно до п. 58.3. ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. 
У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
Відповідно до п. 42.1 ст. 42 Податкового кодексу України Податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Відповідно до п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).
При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом четвертим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Виходячи із змісту статей 42, 58, 86 Податкового кодексу України слідує, що відповідач після складання Акту про неможливість вручення Акту перевірки по місцю проведення перевірки зобов`язаний був направити його примірник через електронний кабінет платника податків, а у разі не одержання останнім квитанції, направити його рекомендованим поштовим відправленням.
Виходячи з матеріалів справи та відповідно до Витягів №1 та №2, квитанції № 2 від 11.07.2019 року з електронного кабінету платника податків ОСОБА_1 зареєстрована в електронному кабінеті та з 08.07.2019 по 11.07.2019 року не одержувала від Головного управління ДФС у Миколаївській області Акту перевірки або повідомлень про необхідність його одержання та підписання. 
Крім того, доказів направлення Акту перевірки через електронний кабінет в іншій термін, відповідачем не надано.
Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2009 року та №270 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено наступні терміни:
- рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «М», які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення;
- реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку;
- розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку;
- штриховий кодовий ідентифікатор - штрихова позначка, побудована за певними правилами і призначена для автоматичної ідентифікації реєстрованих поштових відправлень;
Відповідачем на вимогу суду першої інстанції було надано до справи ксерокопію зворотного повідомлення про не вручення ОСОБА_1 поштового відправлення за №5400137136135, в якому начебто знаходився Акт перевірки. Проте, судом встановлено, що згідно інформації з сервісу Укрпошти поштове відправлення з штриховим ідентифікатором за №5400137136135 не зареєстровано в системі. Крім того відповідачем не надано розрахункового документу, який би підтверджував надання послуг поштового зв`язку.
Отже, з матеріалів справи та аналізу наведених норм слідує, що в установленому Податковим кодексом України порядку Акт перевірки відповідачем не надсилався до позивачки, а надані ним докази є неналежними.
Таким чином, працівники ГУ ДФС у Миколаївській області у разі виявлення порушень в діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 були зобов`язані скласти та зареєструвати акт перевірки не пізніше 08.07.2019 року, так як фактична перевірка була завершена 05.07.2019 року, що є останнім робочим днем тижня.
Виходячи з матеріалів справи, за місцем проведення перевірки 08.07.2019 року представнику ФОП ОСОБА_1 була вручена лише довідка №971/14-29-13-05-11/НОМЕР_1 від 08.07.2019 року про відсутність порушень при використання праці найманих працівників, оформленні трудових відносин, та виплати заробітної плати. Інші документи, в тому числі Акт перевірки, що став підставою для прийняття оскаржуваних рішень, ФОП ОСОБА_1 , її представнику чи особі, яка здійснює розрахункові операції, для підписання та одержання не надавались, в порядку ст. 58 Податкового кодексу України не надсилались, чим порушено право позивачки на надання заперечень по акту перевірки.
На наданому відповідачем доказі відправки поштового відправлення стоїть відмітка про не вручення поштового відправлення за №5400137136135 станом на 10.08.2019 року. З огляду на положення статей 42 та 58 Податкового кодексу України документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, тобто 10.08.2019 року, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті 02.09.2019 року, тобто в будь якому разі з порушенням строку, встановленого п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України.
Крім того, порушення строків та порядку вручення акту перевірки виключає можливість прийняття керівником контролюючого органу податкових повідомлень-рішень, так як встановлений п. 86.8. ст. 86 Податкового кодексу України строк на прийняття такого рішення обчислюється з дня вручення акту перевірки або закінчення процедури розгляду на нього заперечень, що надійшли від платника податків, діяльність якого підлягала фактичній перевірці.
Отже, виходячи з наведених вище норм діючого відповідач при здійсненні фактичної перевірки діяльності позивача повинен був додержуватися чіткого визначення порядку оформлення результатів перевірки та їх доведення заінтересованим особам, а також приймати податкове повідомлення-рішення не пізніше встановлених Податковим кодексом України строків з урахуванням процедури розгляду заперечень на акт перевірки.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачка була позбавлена права своєчасного ознайомлення з результатами перевірки, викладеними в акті та надання заперечень щодо встановлених порушень. 
Відтак, відповідачем передчасно прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, до вручення акту перевірки позивачці.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року по справі №821/305/17.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ФОП ОСОБА_1 .
Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга ГУ ДФС у Миколаївській областізадоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                І.П.Косцова

Суддя                                                                                Ю.В.Осіпов