П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/1555/20	

Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Одеса, 30 квітня 2020 року
          
П`ятийапеляційнийадміністративний суд у складіколегіїсуддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                                       Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стікон» про тимчасову заборону діяльності та використання джерел викидів,-
В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стікон» про тимчасову заборону (зупинення) діяльності ТОВ «Стікон» в частині будівництва житлових будинків за адресами: м. Одеса, вул. Прохорівська, 40а; м. Одеса, пр. Шевченка, 31; м. Одеса, вул. Івана Франка, 40; м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6; м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3 до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля; тимчасову заборону (зупинення) здійснення ТОВ «Стікон» робіт по реконструкції виробничої бази за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4 до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля; заборонити (зупинення) використання ТОВ «Стікон» 61 джерела викидів, а саме: складу цементу, складу піску, котельні, цехи по виробництву метало пластикових виробів та інші на виробничій ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4 до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході проведення планового заходу Державною екологічною інспекцією в Одеській області встановлено факт провадження ТОВ «Стікон» господарської діяльності без одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та без одержання висновку з оцінки впливу на довкілля, що є порушенням порядку провадження господарської діяльності. При здійсненні перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Стікон» виявлено 61 стаціонарне джерело викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: склад цементу, склади піску, котельна, цех по виробництву металопластикових виробів та інше за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4, що використовуються ТОВ «Стікон» при відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. ТОВ «Стікон» здійснює свою діяльність на 6 земельних ділянках, проте висновки оцінки впливу на довкілля по будівельним майданчикам відсутні, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Державною екологічною інспекцією в Одеській області за результатами перевірки складено акт, в якому зафіксовано, що господарська діяльність ТОВ «Стікон» в порушення норм законодавства України здійснюється без висновку з оцінки впливу на довкілля та дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря. У відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч. 5. ст. 4, ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. ст. 10, 11, 12, 25 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. ст. 15, 16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» позивач просить заборонити відповідачу здійснювати діяльність щодо будівництва житлових будинків, робіт по реконструкції виробничої бази, 61 джерела викидів (складу цементу, складу піску, котельні, цеху по виробництву метало пластикових виробів та ін.) до отримання висновку з оцінку впливу на довкілля та дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року в задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції в Одеській області відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державною екологічною інспекцією в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів, апелянт зазначає, що висновки оцінки впливу на довкілля по будівельним майданчикам відсутні, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність підстав здійснення будівництва на зазначених об`єктах за наявності висновку з оцінки впливу на довкілля.TOB «СТІКОН» до матеріалів справи надано експертні звіти щодо розгляду проектної документації за проектами зазначених вище об`єктів будівництва. Однак, посилання відповідача на надані звіти, як підставу звільнення від обов`язку отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, є безпідставними.Експертні звіти не є документами дозвільного характеру. Відповідачем не отримано висновок державної екологічної експертизи на здійснення господарської діяльності до введення в дію Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» (до 18.12.2017), відтак йому необхідно отримати оцінку впливу на довкілля.Крім того, апелянтом зазначається, що судом першої інстанції жодним чином не надано правової оцінки позиції Верховного суду згідно постанови від 19.02.2019 по справі № 826/2278/17, на які посилався позивач у підтвердження своєї правової позиції. 
Стосовно вимог Інспекції тимчасово заборонити (зупинити) здійснення ТОВ «Стікон» робіт по реконструкції виробничої бази, за адресою м. Одеса вул. Цегельна, 4, до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, в апеляційній скарзі зазначено, що відповідно до акту перевірки 84/14, по виробничій базі, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4 при обстеженні території було встановлено будівництво фарбувальної камери для металевих виробів при відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля, що є порушенням ст. 3 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля».
10.07.2020 року ТОВ «Стікон» до суду подано відзив на апеляційну скаргу у якому вказано про необґрунтованість доводів апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу Держекоінспекції в Одеській області № 760 від 13.12.2019, направлення від 13.12.2019 № 760, державним інспектором з ОНПС Одеської області Островським А.К. на підставі плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 30.11.2018 № 262, відповідно до ст. ст. 5, 7 Закону України «;Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», Положення про територіальні органі Держекоінспекції, затверджене наказом Міністерства екологія та природних ресурсів України № 312 від 11.08.2018, у період з 16.12.2019 по 28.12.2019 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Стікон», за результатами якого складено акт № 84/14.
В ході проведення планового заходу Державною екологічною інспекцією в Одеській області встановлено факт провадження ТОВ «Стікон» господарської діяльності без одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та без одержання висновку з оцінки впливу на довкілля, що є порушенням порядку провадження господарської діяльності. При здійсненні перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Стікон» виявлено 61 стаціонарне джерело викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: склад цементу, склади піску, котельна, цех по виробництву металопластикових виробів та інше за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4, що використовуються ТОВ «Стікон» при відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. ТОВ «Стікон» здійснює свою діяльність на 6 земельних ділянках, проте висновки оцінки впливу на довкілля по будівельним майданчикам відсутні, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
На цій підставі, Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до суду з позовом про застосування заходів реагування до ТОВ «Стікон» у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що єдиним доказом на підтвердження допущення ТОВ «Стікон» порушень вимог природоохоронного законодавства є акт Державної екологічної інспекції в Одеській області № 84/14. Будь-яких конкретизуючи даних щодо фактичного здійснення об`єктом перевірки викидів в атмосферне повітря, їх замірів, та характеристик тощо, матеріали перевірки не містять, відтак дійшов висновку, що окреслені в акті перевірки обставини не можуть безумовно свідчити про вчинення суб`єктом господарювання певних порушень на момент перевірки та відповідно про обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо правопорушення у сфері природоохоронного законодавства.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження перелічених в акті перевірки порушень ТОВ «Стікон» вимог законодавства у природоохоронній сфері, що можуть створювати реальну загрозу життю та здоров`ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування у вигляді заборони (зупинення) діяльності ТОВ «Стікон» в частині будівництва житлових будинків; робіт по реконструкції виробничої бази; використання 61 джерела викидів, а саме: складу цементу, складу піску, котельні, цехи по виробництву металопластикових виробів та ін. на виробничій ділянці.
Судова колегія такі висновки суду першої інстанції вважає правильними з огляду на наступне.
Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України № 877-V від 05.04.2007 року «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 877-V).
Згідно зі ст. 1, ч. 5, ч.11 ст. 4 Закону України № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Частиною 1 статті 5 Закону України № 877-V встановлено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому.
Відповідно до ст.1 Закону України №2707-ХІІ забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і(або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.
Забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.
Викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.
Джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Відповідно до ст. 5 Закону України №2707-ХІІ у галузі охорони атмосферного повітря встановлюються зокрема нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; нормативи гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; нормативи вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів пересувних джерел: технологічні нормативи допустимого викиду забруднюючих речовин.
Згідно вимог ст. 7 Закону України №2707-ХІІ нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів.
Відповідно до ст. 10 Закону України №2707-ХІІ підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок. Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних об`єктів.
Статтею 11 Закону України №2707-ХІІ встановлено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог ст. 12 Закону України №2707-ХІІ, господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
Матеріалами справи підтверджується та вірно було встановлено судом попередньої інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Стікон" (ТОВ "Стікон"), ЄДРПОУ 19219876, зареєстроване 30.12.2003, здійснює наступні види економічної діяльності: Код КВЕД 22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас; Код КВЕД 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва; Код КВЕД 23.63 Виробництво бетонних розчинів, готових для використання; Код КВЕД 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; Код КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).
Згідно акту перевірки № 84/14, інспектором встановлено, що ТОВ «Стікон» здійснює свою діяльність на 6 земельних ділянках за наступними адресами:
1) м. Одеса, вул. Прохорівська, 40а - будівельний майданчик, а саме будівництво багатоповерхового житлового комплексу з підземними паркінгами, об`єктами соціально-побутового призначення та реконструкцією нежитлових приміщень їдальні та клубу;
2) м. Одеса, пр. Шевченко, 31 - будівельний майданчик, а саме реконструкція об`єкта незавершеного будівництвом літ. «Б» під спортивно-оздоровчі приміщення;
3) м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 будівельний майданчик, а саме будівництво багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом та об`єктами соціально-побутового призначення;
4) м. Одеса, вул. Івана Франко, 40 - будівельний майданчик, а саме Будівництво багатоповерхового житлового комплексу з вбудовано-побудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного, адміністративного призначення та об`єктами соціальної інфраструктури;
5) м. Одеса, Люстдорфська дорога, 55/6 - будівельний майданчик житлового будинку
6) м. Одеса, вул. Цегельна, 4 - виробнича база.
Під час перевірки ТОВ «Стікон» надано документи по об`єктах:
м. Одеса, вул. Прохорівська, 40а - наданий експертний звіт від 16.04.2018 № 3-082-18-ЕП/КО щодо розгляду проектної документації за проектом «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу з підземними паркінгами, об`єктами соціально-побутового призначення та реконструкцією нежитлових приміщень їдальні та клубу без зміни зовнішніх геометричних параметрів фундаментів у плані під дитячий дошкільний заклад за адресою: м. Одеса, вул. Прохорівська, 40а». Розробник звіту - ТОВ «Українська будівельна експертиза», 2018 рік, м. Київ;
м. Одеса, пр. Шевченко, 31- наданий експертний звіт від 14.07.2017р. №7-153-17-ЕП/КО щодо розгляду проектної документації за проектом «Реконструкція об`єкта незавершеного будівництвом літ. «Б» під спортивно-оздоровчі приміщення (корегування) за адресою: м. Одеса, пр. Шевченко, 31». Розробник звіту - ТОВ «Українська будівельна експертиза», 2017 рік, м. Київ;
м. Одеса, Овідіопольська дорога,3 - Наданий експертний звіт від 16.04.2018р. № 3-082-18-ЕП/КО щодо розгляду проектної документації за проектом «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом та об`єктами соціально-побутового призначення за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3». Розробник звіту - ТОВ «Українська будівельна експертиза», 2018 рік, м. Київ;
м. Одеса, вул. Івана Франко, 40 - Наданий експертний звіт від 23.08.2018р. № 3-362-18-ЕП/КО щодо розгляду проектної документації за проектом «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу з вбудовано-побудованимиприміщеннями соціально-побутового, торгівельного, адміністративного призначення та об`єктами соціальної інфраструктури за адресою м. Одеса, вул. Івана Франко, 40», Розробник звіту - ТОВ «Українська будівельна експертиза», 2018 рік, м. Київ;
м. Одеса, Люстдорфська дорога, 55/6 на час перевірки документи не надані.
Згідно акту перевірки № 84/14, висновки оцінки впливу на довкілля по будівельним майданчикам відсутні, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
По виробничій базі, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4 наданий висновок від 16.02.2007 № 350/03-06-09 «По проекту реконструкції виробничої бази ТОВ «Стікон» за адресою: м. Одеса, Цегельна, 4».
Висновок наданий Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області. При обстеженні території підприємства встановлено будівництво фарбувальної камери для металевих виробів при відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
Згідно наданої довідки всього випущено продукції за 2018 рік: бетон - 63 500 м3; вироби з металопроката - 1 150 т; вироби з металопластика - 11 200 м3; за 2019 рік: бетон-60 050 м3; вироби з металопрокат - 1 080 т; вироби з металопластика - 12 800 м3.
При здійсненні планового заходу на підприємстві, за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4 виявлені стаціонарні джерела викиду забруднюючих речовин у атмосферне повітря, - дозвіл на викиди забруднюючих речовин № 110137600-34 від 11.04.2013, відповідно до якого ТОВ «СТІКОН» здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря 2 групи. Термін дії договору - з 11.04.2013 р. по 11.04.2018 р. 
Тобто, з 11.04.2018 року по даний час ТОВ «Стікон» працює при відсутності дозволу на викиду забруднюючих речовин у атмосферне повітря, що є порушенням ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Згідно попереднього дозволу на ділянці виявлено 61 джерело викиду, з яких 26 організованих та 35 неорганізованих джерел викиду.
Зазначено, що підконтрольний суб`єкт - ТОВ «Стікон» заповнює статистичну звітність за формою 2-ТП (повітря). На час перевірки надана звітність за 2018 рік, згідно якої в атмосферне повітря викинуто - метал та їх сполуки - 0,519 т; залізо та його сполуки - 0,498 т; манган та його сполуки - 0,021 т; речовини у вигляді суспендованих твердих частин 1,359 т; сполуки азоту - 1,566 т; діоксид та інші сполуки сірки - 0,009 т; оксид вуглецю - 3,789 т; неметанові легкі органічні сполуки - ОД 05 т; метан - 0,025 т; фтор та його сполуки - 0,007 т; фтористий водень - 0,001 т; кремнію діоксид - 0,001. Всього за рік викинуто 7,379 забруднюючих речовин та діоксин вуглецю 382,092 т.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за змістом ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами необхідно суб`єктам господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин, які справляють негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.
Отже, законодавець встановив обов`язок отримувати даний дозвіл тим підприємствам, які експлуатують об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14 березня 2018 року (справа №820/12120/15).
На підставі ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.
Оцінці впливу на довкілля не підлягає планована діяльність, спрямована виключно на забезпечення оборони держави, ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій, наслідків антитерористичної операції на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Приписами ч.ч. 2,3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», визначено категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля.
Системним аналізом вказаних положень колегія суддів встановила, що дійсно планована діяльність ТОВ «Стікон» жодним чином не відноситься до передбачених категорій видів планованої діяльності, яка у розумінні ч.ч. 2,3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» може мати значний вплив на довкілля і підлягає оцінці впливу на довкілля.
Вимогами ч.ч. 4-6 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.
Планована діяльність, що належить до першої категорії та зазначена в частині другій цієї статті, підлягає обов`язковому розгляду щодо наявності підстав для здійснення оцінки транскордонного впливу на довкілля згідно з міжнародними зобов`язаннями України. Якщо будь-яка планована діяльність, зазначена у цій статті, може мати значний негативний транскордонний вплив на довкілля, вона підлягає оцінці транскордонного впливу на довкілля у порядку, визначеному статтею 14 цього Закону.
Забороняється провадження господарської діяльності, експлуатація об`єктів, інші втручання в природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, якщо не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження.
Поряд з вказаним, апеляційний суд наголошує, що дія Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» за приписами ст.17 цього Закону, не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону.
Висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.
Так, згідно наявного експертного висновку ТОВ «Українська будівельна експертиза» від 21.12.2016 № 3-185-16-ЕП/КО щодо розгляду проектної документації за проектом «Будівництво багатоповерхового 4-секційного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6» у складі проекту розроблений розділ «Оцінка впливів на навколишнє середовище» (ОВНС), у якому зазначено, що будівництво та експлуатація запроектованого об`єкта не спричинить понаднормативного впливу на стан навколишнього середовища.
Зокрема, на атмосферне повітря будуть впливати викиди забруднюючих речовин з відпрацьованими газами автомобілів, що зберігаються на відкритих автостоянках і в паркінгу та викиди з димовими газами котлоагрегатів. У повітря будуть надходити: оксиди азоту, окис вуглецю, вуглеводні граничні С12-С19, метан, парникові гази, сажа, сірчистий ангідрид, аміак.
Загальна кількість викидів забруднювальних речовин від стаціонарних джерел становить: 0,24761 г/с, 1,73015 т/рік, парникових газів 1377,83855 т/рік, їх концентрації в атмосферному повітрі не перевищують гранично допустимих рівнів.
Для зменшення негативного впливу на атмосферне повітря проектом передбачені такі заходи:
-викиди забруднюючих речовин від витяжних вентиляційних систем і димових труб котельні виведені на висоту, яка забезпечує їх ефективне розсіювання;
-передбачено екологічно-безпечне технологічне обладнання;
-у системах холодопостачання передбачений озонобезпечний холодоагент;
-впроваджено комплекс заходів з енергозабезпечення та забезпечення пожежної безпеки тощо.
Додатковим джерелом забруднення атмосферного повітря будуть тимчасові викиди забруднюючих рево чин, що утворюються при проведенні будівельних робіт, які в цілому на стан повітряного середовища не впливають.
Вплив на геологічне середовище очікується в межах нормативів завдяки впровадженню комплексу протизсувних заходів та антисейсмічних виходів відповідно до вимог ДБН В.1.1-12:2014, ДБН В.1.1-5-2000, ДБН В.1.1-24:2009, ДБН В.1.1-3-97: відведення поверхневих стічних вод організованою мережею дощової каналізації, застосування пальової основи для будинку, гідроізоляції конструкцій підземного залягання, конструкції всіх водо несучих комунікацій запроектовані герметичними, що запобігає водонасиченню ґрунтів тощо.
Рослинний шар ґрунту з будівельного майданчика зрізується і виводиться у спеціальні місця складування з подальшим використанням при озелененні території.
Для запобігання забрудненню ґрунтів, підземних і поверхневих вод проектом буде передбачено:
Улаштування твердого водонепроникного покриття території та системи зливозбору дощових вод з очищенням забрудненої частини стоку на очисних спорудах до концентрацій, які не перевищують показників, встановлених СанПиН 4630-88;
стоки від газових котлів і газоходів проходять попереднє очищення в нейтралізаторі DVA 031;
роздільне збирання відходів з подальшою їх утилізацією згідно з укладеними договорами та інше.
Вплив на водне середовище та ґрунти очікується в межах нормативів.
На ділянці проектування зелені насадження відсутні. Проектом передбачено проведення додаткового висадження зелених насаджень.
На тваринний та рослинний світ, об`єкти природно-заповідного фонду вплив не здійснюється.
Аналогічного змісту висновки містять розділи експертних звітів щодо розгляду проектної документації від 23.08.2018 № 3-362-18-ЕР/КО за проектом «Нове будівництво багатоповерхового житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торговельного, адміністративного призначення та об`єктами соціальної інфраструктури за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Івана Франка, 40»; від 11.04.2017 № 3-033-17-ЕП/КО за проектом «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом та об`єктами соціально-побутового призначення за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3», від 16.04.2018 № 3-082-18-ЕП/КО за проектом «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу з підземними паркінгами, об`єктами соціально-побутового призначення та реконструкцією нежитлових приміщень їдальні та клубу без зміни зовнішніх геометричних параметрів фундаментів у плані під дитячий дошкільний навчальний заклад за адресою: м. Одеса, вул. Прохорівська, 40-а», від 14.07.2017 № 7-153-17-ЕП/КО за проектом «Реконструкція об`єкта незавершеного будівництвом літ. «Б» під спортивно-оздоровчі приміщення та апартаментами (коригування) за адресою: м. Одеса, Приморський район, проспект Шевченка, 31», копії яких наявні в матеріалах справи та які були у розпорядження інспектора під час здійснення контрольного заходу.
Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями викладеними судом першої інстанції, що на момент набрання чинності Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», ТОВ «Стікон» отримало та мало рішення про провадження планової діяльності, зокрема, отримав дозвільні документи на діяльність, яку здійснює.
При цьому, як вірно було зауважено судом першої інстанції, за приписами ст. 17 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" від 23.05.2017 р. № 2059-VIII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності - 18.12.2017р.
Разом з тим, як свідчать матеріали справи та підтверджується колегією суддів, початок провадження планованої діяльності, визначеної ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» ТОВ «СТІКОН» здійснено до введення в дію казаного вище Закону України від 23.05.2017 р. № 2059-VIII.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону. Висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.
Враховуючи вищевказане, доводи апелянта про порушення у цій частині ТОВ «Стікон» вимог чинного законодавства не відповідають дійсності.
Між тим,у відповідності до ч.3 ст.13 Закону України «Про екологічну експертизу» від 09.02.1995 №45/95-ВР (який діяв до набрання чинності Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»), здійснення державної екологічної експертизи є обов`язковим для видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 39 Закону № 45/95-ВР, висновки державної екологічної експертизи повинні містити оцінку екологічної допустимості і можливості прийняття рішень щодо об`єкта екологічної експертизи та враховувати соціально-економічні наслідки. Реалізація проектів і програм чи діяльності без позитивних висновків державної екологічної експертизи забороняється.
В свою чергу, перелік видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я та наведений у п. 13 Переліку.
Системним аналізом положень п. 13 Переліку видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 №808, колегією суддів поза розумним сумнівом підтверджується, що об`єкти, які були предметом перевірки екологічною інспекцією (будівництва багатоповерхових будинків), не віднесені до таких, що становлять підвищену екологічну небезпеку.
В той же час, положеннями ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» до об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу, включено будівництво житлових кварталів (комплексів багатоквартирних житлових будинків) та торговельних чи розважальних комплексів поза межами населених пунктів на площі 1,5 гектара і більше або в межах населених пунктів, якщо не передбачено їх підключення до централізованого водопостачання та / або водовідведення.
З цього приводу, колегія суддів звертає увагу, що всі шість будівельних майданчиків, які були предметом перевірки екологічної інспекції, знаходяться в межах населеного пункту та мають підключення до централізованого водопостачання та / або водовідведення, що підтверджується технічними умовами № 2085-259/460 від 16.05.2018, № 4777-29/3026 від 15.11.2016, № 2481-29/414 від 30.05.2017, № 3769-29/2797 від 03.08.2018, № 5408-29/4474 від 20.12.2016. Також відповідно до розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 29 від 28.10.2009 із змінами, затвердженими розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 252 від 22.04.2009, затверджено акт від 26.12.2008 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченої реконструкції виробничої бази за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4.
Таким чином, за наявними у справі документами, всі будівельні майданчики знаходяться в межах населених пунктів та наявне їх підключення до централізованого водопостачання та/або водовідведення, а тому у ТОВ «Стікон» взагалі відсутні підстави для застосування оцінки впливу на довкілля.
Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що об`єкти, які були предметом перевірки екологічною інспекцією, не віднесені до таких, що становлять підвищену екологічну небезпеку.
При цьому посилання позивача на пп. 2 п. 2 Критеріїв визначення розширень і змін діяльності та об`єктів, які не підлягають оцінці впливу на довкілля, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2017 р. № 1010, на увагу не заслуговують, оскільки відповідач і не наголошує на приналежності його об`єктів до цього переліку виключень. Натомість, як вірно вказав суд першої інстанції, неналежність об`єкту до кола виключень не утворює автоматичне поширення на нього відповідного обов`язку щодо провадження планованої діяльності за умови отримання оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності. 
Одночасно, позивачем не зазначено, до якої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, відносяться шість перевірених об`єктів за ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». При цьому, суб`єктом владних повноважень констатується, що Товариству необхідно отримати висновок оцінки впливу на довкілля стосовно цих об`єктів, і це, на погляд позивача, є підставою для зупинення робіт щодо будівництва житлових будинків та реконструкції виробничої бази.
Крім того, ТОВ «Стікон» було надано до суду оцінку впливу на навколишнє середовище інв. № 63118 ДАТ «БК «Укрбуд», об`єкт 3045/5 Реконструкцій виробничої бази по вул. Цегельна, 4 м. Одеса та дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № 5110137600-34 від 28.12.2019, термін дії з 28.12.2019 року по 28.12.2029 року, рішення ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 18.12.2019 року №9748/04.1/22-19 по об`єкту за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4.
За приписами ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду (ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).
Тобто орган, який здійснює державний нагляд у сфері природоохоронного законодавства, у разі виявлення факту недотримання вимог охорони атмосферного повітря, на підставі акта, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутись до адміністративного суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення відповідної діяльності суб`єкта господарювання.
Однак, на переконання апеляційного суду, допущення суб`єктом господарювання порушень вимог природоохоронного законодавства, у тому числі, в частині обов`язку одержати висновок з оцінки впливу на довкілля, та дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, має бути належним чином аргументовано у матеріалах перевірки.
З урахуванням встановлених обставин, як вірно було зазначено судом першої інстанції, єдиним доказом на підтвердження допущення ТОВ «Стікон» порушень вимог природоохоронного законодавства є акт Державної екологічної інспекції в Одеській області за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 84/14.
Будь-яких конкретизуючих даних щодо фактичного здійснення об`єктом перевірки викидів в атмосферне повітря, їх замірів, та характеристик тощо, матеріали перевірки не містять, а відтак, на думку суду, окреслені у акті обставини не можуть безумовно свідчити про вчинення суб`єктом господарювання певних порушень на момент перевірки, та відповідно про обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо правопорушення у сфері природоохоронного законодавства.
Стаціонарне джерело забруднення атмосфери, у розумінні пп.1.14.5 п.1.14 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 р. N 7, - це підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.
Згідно з п.п.1,7 Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 р. № 1780, цей Порядок визначає вимоги щодо розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря із стаціонарних джерел. Перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.
Наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України № 314 від         16.08.2004 року затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, у п. 4 пп. «з» якого «Хімічна промисловість» зазначено - устаткування (установки) для виробництва фарб та пігментів; п. 6 «Інші види діяльності» - устаткування (установки) для поверхневої обробки речовин, предметів та продуктів із застосуванням органічних розчинників, зокрема для апретування, друку, нанесення покриття, знежирення, надання водонепроникності, ґрунтовки, фарбування, очистки або просочення, виробничою потужністю більше 150 кг на годину або 200 тонн на рік.
При цьому, ані в акті перевірки, ані у позовній заяві контролюючим органом жодним чином не обґрунтовано, до якої групи стаціонарних джерел належить фарбувальна камера для металевих виробів, не надано доказів на підтвердження того, що будівництво фарбувальної камери для металевих виробів потребує окремого дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та наразі потребує заходу реагування у вигляді зупинення робіт, що позивач пов`язує із небезпекою для життя та здоров`я людей, що вірно було встановлено судом першої інстанції.
Слід зазначити, що захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону № 877-V), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.
Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Між тим, Державною екологічною інспекцією в Одеській області не надано доказів на підтвердження того, що діяльність ТОВ «СТІКОН» створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Заявлені у даному випадку заходи реагування не є пропорційними, оскільки їх застосування не матиме наслідком досягнення справедливого балансу між інтересами господарюючого суб`єкта та публічними інтересами. З огляду на те, що застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення будівельних робіт, реконструкції виробничої бази та експлуатації складів є крайнім заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а настання таких наслідків не доведено позивачем належним чином, адміністративний позов не вбачається обґрунтованим.
Разом з тим, посилання Товариства на те, що в Акті перевірки відсутній один з обов`язкових реквізитів Акту перевірки - дата його складання, колегія суддів оцінює критично, оскільки датою складення Акту №84/14є дата завершення перевірки - 18.12.2019 року, при цьому відсутність дати складання Акту перевірки, на переконання колегія суддів, не є таким порушенням, що свідчить про неправомірність проведення самої перевірки.
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування правової позиції Верховного суду при розгляді даної справи, судова колегія до уваги не бере, оскільки згідно постанови Верховного Суду від 19.02.2019 року по справі № 826/2278/17, правові висновки відображені в даній постанові стосуються паливозаправного пункту, який відноситься де об`єктів підвищеної екологічної небезпеки, а відтак в усіх випадках відносно такого об`єкту має проводиться державна екологічна експертиза.
Стосовно посилання апелянта на постанову Верховного суду від 07 серпня 2018 року по справі №140/2043/18, колегія суддів зазначає, що правові висновки відображені у цьому судовому рішенні Верховним судом стосуються виробничого майданчика виробництво неметалевих мінеральних виробів оптова торгівля іншими видами господарського призначення; інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, тобто об`єкту відносно якого законом прямо передбачено проведення екологічної експертизи.
В постанові Верховного суду від 28 травня 2019 року по справі №804/6471/17 мова також йде про 2 виробничі майданчики: Ливарний цех (виробничий майданчик №1 знаходиться за адресою вул. Електрометалургів, 300, м. Нікополь,) спеціалізується на виробництві чавуну та металевих деталей; Механічний та ремонтно-інструментальний цех (виробничий майданчик №2 знаходиться за адресою: вул. Сагайдачного, 3, м. Нікополь спеціалізується на виробництві трубопровідної арматури, люків каналізаційних, муфт коротких Дуі 5, 20, 25, вантузів аераційних, сміттєвозів транспортних, які відноситься до об`єктів підвищеної екологічної небезпеки.
Разом з тим, у межах розгляду даної справи, позивачем жодним чином не доведено та не спростовується це будь-яким доказом у справі, що об`єкти, які були предметом перевірки екологічною інспекцією (будівництва багатоповерхових будинків), не віднесені до таких, що становлять підвищену екологічну небезпеку.
Таким чином, правові висновки Верховного Суду, викладені у вищезазначених постановах, на які посилається апелянт обґрунтовано не були взяті до уваги судом першої інстанції, як такі, що ніяким чином не стосуються предмету розгляду даної справи.
Ані у позовній заяві ні в апеляційній скарзі, не обґрунтовано в чому саме полягає загроза життю та здоров`ю людей, не розкрито змісту того, що конкретно може статися в разі невжиття заходів зупинення роботи Відповідача, пов`язаної з викидами в атмосферне повітря.
Колегія суддів наголошує, що вжиття заходів реагування у вигляді зупинення роботи підприємства є крайнім заходом впливу, що обмежує гарантовану державою свободу підприємницької діяльності, обрання якого є доцільним лише у разі належного доведення органом державного контролю допущення суб`єктом господарювання у своїй діяльності порушень, що реально створюють загрозу життю або здоров`ю людей та навколишньому природному середовищу.
Часткове чи повне зупинення діяльності суб`єкта господарювання є втручанням в право юридичної особи на «мирне володіння майном», гарантованим статтею першою протоколу першого Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Структура вказаної статті передбачає, що втручання в право власності особи в першу чергу повинно бути законним. Також таке втручання повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства та має бути пропорційним та не становити надмірний тягар для особи, іншими словами, воно має забезпечити «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства. Однак питання чи втручання в право власності особи буде забезпечувати «справедливий баланс» належить розглядати лише після того, як буде встановлено, що таке втручання буде законним.
В даному випадку, в розрізі предмету позову, складу сторін даної справи, законність втручання в право ТОВ «Стікон» на мирне володіння майном» включає не лише встановлення наявності відповідної законної підстави, але й спосіб, в який має бути здійснено таке втручання рішенням суду, з огляду на спосіб, зазначений Позивачем як суб`єктом владних повноважень у позовній заяві.
Завдання адміністративного судочинства в даній категорії справ досягається шляхом забезпеченням дотримання необхідного балансу між недопущенням необгрунтованого втручання держави в діяльність суб`єктів господарювання та запобіганням настання несприятливих наслідків провадження такої з порушенням законодавчих вимог. Тому вжиття таких заходів слід оцінювати за сукупністю доказів на підтвердження заявлених обставин з урахуванням принципу пропорційності.
Навіть, якщо виходити з того, що Позивач наділений повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) суб`єктів господарювання з питань, встановлених законодавством, та зобов`язаний вживати заходи щодо зупинення порушення ними законодавчих вимог, які можуть створити реальну загрозу життю та здоров`ю людей, навколишньому природному середовищу, то реалізація зазначеного повноваження повинна здійснюватися у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, тобто шляхом належного встановлення та доведення фактів наявних правопорушень визначеними законом засобами.
Принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя. Будь-яка дія органів державної влади має будуватися на цьому принципі, а відтак чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року).
Європейський суд неодноразово зазначав, що національне право має передбачати засіб правового захисту від свавільного втручання державних органів у права, гарантовані Конвенцією. Наділення виконавчих органів широкими дискреційними повноваженнями, які надають їм необмежену владу у питаннях, що зачіпають основоположні права, суперечитиме принципу верховенства права, одному з фундаментальних принципів, закріплених Конвенцією (див. Lupsa v. Romania № 10337/04, 8 червня 2006, п. 34). Відповідно, законом має бути визначений об`єм будь- яких дискреційних повноважень компетентних органів та порядок їх здійснення з достатньою ясністю, беручи до уваги законну мету певного заходу, щоб забезпечити особі адекватний захист від свавільного втручання (див. Volokhy v. Ukraine № 23543/02, 02 листопада 2006 року, н. 49; А1- Nashif V. Bulgaria № 50963/99,20 червня 2002, п. І 19).
Висновки апеляційного суду повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладену зокрема у постанові від 22 жовтня 2019 року у справі № 816/1349/16 Верховний суд в постанові від 22 жовтня 2019 року по справі №816/1349/16, поза розумним сумнівом, позивачем (суб`єктом владних повноважень) не доведено, що вимоги тимчасово заборонити (зупинити) діяльність ТОВ "Стікон" відповідають принципу пропорційності, тобто дотриманню необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).»
Крім того, колегія суддів зазначає, що у постанові Верховного суду від 12 вересня 2019 року зазначено: «...для констатації порушення умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атісосферне повітря повинні бути встановлені наступні обставини: підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; такі речовини або їх суміші дійсно є забруднюючими (наявні у Переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 № 1598, або наявні докази, що речовини можуть прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища); викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відбуваються без отримання дозволу не викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
На підставі всього вищевказаного, оскільки, судом першої інстанції правильно встановлено, що на час розгляду справи, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження перелічених в акті перевірки порушень ТОВ «Стікон» вимог законодавства у природоохоронній сфері, що можуть створювати реальну загрозу життю та здоров`ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування у вигляді заборони (зупинення) діяльності ТОВ «Стікон» в частині будівництва житлових будинків; робіт по реконструкції виробничої бази; використання 61 джерела викидів, а саме: складу цементу, складу піску, котельні, цехи по виробництву металопластикових виробів та ін. на виробничій ділянці.
Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні апеляційної скарги Державної екологічної інспекції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року у справі №420/1555/20  - відмовити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стікон» - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набираєзаконноїсили з датиїїприйняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.   Єщенко О.В.