УХВАЛА
 
03 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 320/2233/18
провадження № 61-2279св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І.,      Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2018 року в складі судді Редька О. В. та на постанову Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2019 року в складі колегії суддів Крилової О. В., Бєлки В. Ю., Полякова О. З.,
 
ВСТАНОВИВ :
23 березня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів подружжя та з уточненням позовних вимог просили розірвати договір про взаємні зобов`язання від 20 лютого 2017 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , та стягнути солідарно з відповідачів 78 979 365 грн як спільних коштів подружжя.
 
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області                від 05 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області                     від 05 листопада 2018 року в задоволенні заяви про забезпечення даного позову відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2019 року апеляційні скарги позивачів залишено без задоволення, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2018 року та ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2018 року - без змін. 
 
14 серпня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.
 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ          від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження в даній справі. 
 
Відповідно до частини другої статті 389ЦПК України (тут і далі - в редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів подружжя з урахуванням її категорії та складності призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Н. О. Антоненко
                                                                                                                В. І. Журавель
                                                                                                                М. М. Русинчук