Справа № 346/2183/17 
Провадження № 22-ц/4808/987/20 
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П. 
Суддя-доповідач Фединяк 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого                Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач) 
суддів:                Бойчука І.В., Девляшевського В.А.                
секретаря                Турів О.М.
з участю                 представника ОСОБА_1 адвоката Венгринюка Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коломийська міська державна нотаріальна контора без самостійних вимог про визнання недійсним заповіту, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 03 липня 2020 року, ухвалене у складі судді Калинюк О. П. у м.Коломия,
ВСТАНОВИВ:
У  травні 2017 року   ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Коломийська міська державна нотаріальна контора без самостійних вимог про визнання недійсним заповіту.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03 липня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Коломийська міська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту від 03.10.2006 року, посвідченого нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк-Терпелюк І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1965, недійсним, залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України..
Не погоджуючись із даною ухвалою суду, представник ОСОБА_1   ОСОБА_3  подав апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали з передачею справи на продовження розгляду до суду першої інстанції, вказуючи на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм процесуального права й постановив незаконну ухвалу. Вказує, що він подав до суду клопотання про відкладення судових засідань 30 березня 2020 року, 15 травня 2020 року та 03 липня 2020 року у зв`язку з впровадженням в Україні карантинних заходів. Вважає, неявку в судове засідання поважними, а тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду. Також із 26 червня 2020 року представник позивача знаходився на амбулаторному лікуванні.
27 серпня 2020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив. Вказує, що судом першої інстанції обгрунтовано залишено без розгляду позовну заяву, оскільки належним чином позивач повторно не з`явився в судове засідання. Крім того, врахування поважності причин повторної неявки не передбачено. Під час дії карантинних заходів на території України діяльність адвокатів не обмежена.
У судовому засіданні  представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити  скаргу.
Суд відхиляє клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про відкладення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги, оскільки ним не підтверджено про поважність причин неявки у судове засідання. Крім цього, адвокат зазначає, що 29 вересня 2020 року зайнятий в інших судових засідання, що спростовує неможливість прийняття його участі у судовому засіданні апеляційного суду.
Отже, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 та її представник у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності. 
Розгляд справи за відсутності сторін щодо яких наявні повідомлення про дату, час і місце розгляду справи не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.
Заслухавши доповідь судді, пояснення  осіб,  які беруть  участь  у  розгляді  справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, проте в судове засідання, призначені на 20.02., 13.04., 18.05. та 03.07.2020 року, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, явку уповноваженого представника не забезпечила. Клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, спрямовані виключно на затягування розгляду справи, так як існування карантинних заходів не може вважатися поважною причиною для систематичних неявок сторони позивача до суду. Крім того, стороною позивача не подано заяви про проведення судового засідання у відсутності позивача чи її представника.
Висновок суду не повністю відповідає вимогам закону і матеріалам справи.
Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
За змістом положень статей 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру .
Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України  суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).
З матеріалів справи убачається, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 17 травня 2017 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коломийська міська державна нотаріальна контора без самостійних вимог про визнання недійсним заповіту (а.с. 18).
Ззначена справа вісім разів призначалась до розгляду у 2017 році, дев`ять разів у 2019 році та п`ять разів у 2020 році. Причинами порушення строків розгляду справи мало місце як неявка сторін у судове засідання так і неодноразово зміна судді щодо розгляду цієї справи. 
03 липня 2020 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на поважність неможливість брати участь в судовому засіданні.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03 липня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Коломийська міська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту від 03.10.2006 року, посвідченого нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк-Терпелюк І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1965, недійсним, залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
Частина п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачає залишення позову без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.
Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з наступними змінами, якою на всій території України було установлено карантин з 12 березня до 22 травня 2020 року, а постановою цього ж органу від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» з наступними змінами карантин продовжено з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року.
Вказаними нормативними документами на виконання ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» введено обмежувальні заходи, у тому числі щодо перебування осіб в громадських місцях, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 450-ІХ від 30 березня 2020 року, Розділ ХІІ прикінцевих положень ЦПК України було доповнено п. 3, за яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину.
Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував вимог вищевказаних закону, не звернув уваги на тривалість провадження у цій справі та причин неявки у судове засідання представника позивачки, які пов`язані із запобігання поширенню епідемії в країні, тому залишення без розгляду позовної заяви у цій справі є передчасним. 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За  змістом п.п.1,3,4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам зазначеного закону, тому підлягає скасуванню з направлення справи суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний  суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 03 липня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає чинності з моменту її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст складено 25 вересня 2020 року.

Судді:                                                        В.Д.Фединяк                                                                                                І.В.Бойчук
                                                               В.А.Девляшевський