ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2020 р.	Справа № 520/13195/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.03.20 року по справі № 520/13195/19
          за позовом         Приватного підприємства Фірма "Антей"  
          до         Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради                 
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Приватне підприємство «Фірма «Антей»», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради Харківської області, в якому просив суд:
-  визнати відмову Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради у наданні Приватному підприємству Фірмі «Антей», містобудівних умов та обмежень – не законною;
-  зобов`язати Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради надати Приватному підприємству Фірмі «Антей» містобудівні умови та обмеження для проектування та будівництва об`єкта - «Комп`ютерний центр» по вул. Пушкінській, 79/1 у м. Харкові.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що протиправність відмови відповідача у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування та будівництва об`єкту: «Комп`ютерний центр» по вул. Пушкінській, 79/1 у м. Харкові, яка викладеної у листі Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 28.08.2019р. №4324/0/605-19, оскільки оскаржувана відмова прийнята відповідачем безпідставно, всупереч вимог ч. 4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою визначено вичерпний перелік підстав відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 позов задавлено.
Визнано відмову Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради у наданні Приватному підприємству Фірмі «Антей», містобудівних умов та обмежень - не правомірною.
Зобов`язано Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради надати Приватному підприємству Фірмі «Антей» містобудівні умови та обмеження для проектування та будівництва об`єкта - «Комп`ютерний центр» по вул. Пушкінській, 79/1 у м. Харкові.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до Договору оренди земельної ділянки №231/99 від 21.12.1999 та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.01.2019 №НВ-6306949522019 позивач є користувачем (орендарем) земельної ділянки, кадастровий номер 6310136600:02:018:0106, загальною площею 0,0687га. по вул. Пушкінській, 79/1 у м. Харкові.
Як свідчать матеріали справ, з метою проектування та будівництва об`єкту: «Комп`ютерний центр», позивач листом від 14.08.2019 № 182 звернувся до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради з заявою про надання вихідних даних - містобудівних умов та обмежень, необхідних для проектування об`єкту будівництва, до якої додав наступні документи: копію документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою - договір оренди земельної ділянки №231/99 від 21.12.1999, викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000, витяг із Державного земельного кадастру №НВ-630694952019 від 04.01.2019 та містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника (позивача), складений у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.
Листом від 28.08.2019 № 4324/0/605-19 Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради відмовив позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень, з підстав необхідності отримання позивачем попередньої згоди Орендодавця земельної ділянки на проектування та будівництва об`єкту: «Комп`ютерний центр».
Листом від 05.11.2019 № 203 позивач звернувся до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради про роз`яснення відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.
Листом від 20.11.2019 №6074/0/605-19 Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради з посиланням на п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», роз`яснив, що попередню згоду необхідно отримати від Харківської міської ради у вигляді відповідного рішення сесії Харківської міської ради.
Не погодившись з відмовою відповідача у наданні містобудівних умов та обмежень, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, відмова відповідача у видачі містобудівних умов та обмежень мотивована п. 1 ч. 4 ст. 29 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (надалі - Закон № 3038-VI), подання позивачем неповного пакету документів, перелік яких визначено ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI, а саме відсутність рішення сесії Харківської міської ради про попередню згоду на здійснення позивачем проектування та будівництво об`єкту.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що як зазначено вище позивач є орендарем земельної ділянки кадастровий номер 6310136600:02:018:0106, загальною площею 0,0687га. по вул. Пушкінській, 79/1 у м. Харкові
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, від 04.01.2019р. номер витягу НВ-6306949522019: земельна ділянка, кадастровий номер - 6310136600:02:018:0106; місце розташування: Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Пушкінська 79/1; відомості про оренду: орендар - Приватне підприємство Фірма «Антей»; дата державної реєстрації речового права: 21.12.1999; цільове призначення земельної ділянки: « 03.10. Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)». Категорія земель - землі житлової та громадської забудови
Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 3038-VI, об`єктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, об`ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом об`єктів будівництва, що визначаються відповідно до: у населених пунктах - меж населених пунктів, їх функціональних зон (сельбищної, промислової тощо), житлових районів, мікрорайонів (кварталів), приміських зон відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні; за межами населених пунктів - меж приміських зон, а також функціональних зон відповідно до містобудівної документації на регіональному рівні.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI, містобудівна документація це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 3038-VI, планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів.
Згідно ст. 5 Закону № 3038-VI, програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 3038-VI, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону №3038-VI, генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 3038-VI, план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.
План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону №3038-VI, план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон;
Рішенням 22 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 27.02.2013 №1024/13 «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) м. Харкова, з урахуванням Рішення 9 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 26.10.2016 №396/16 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Харкова», затверджено план зонування території (зонінгу) міста Харкова.
Відповідно до Плану зонування території (зонінгу) міста Харкова, земельна ділянка, кадастровий номер 6310136600:02:018:0106, загальною площею 0,0687 га. по вул. Пушкінській, 79/1 у м. Харкові знаходиться в зоні громадської забудови (громадська зона - «Г»; навчальна зона - «Г-2» в якій, до супутніх видів забудови та іншого використання (підрозділ - Б) передбачено зокрема, проектування та будівництво комп`ютерних центрів).
Положення ст. 1 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» містять визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Згідно з ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Згідно з ст.ст. 38, 39 Земельного кодексу України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.
Відповідно до п.1.4. Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель», КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.
Згідно розділу II КВЦПЗ секції «В» підрозділ 03.10 до земель громадської забудови відносяться: землі, які використовуються для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).
Отже, нормативно-правовими актами, що регламентують порядок розроблення і затвердження містобудівної документації, визначено, що така документація визначає функціональне призначення територій, а не вид використання земельної ділянки, який, за приписами ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України, визначаються її власником або користувачем самостійно.
Відповідно до ст. 24 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.
Аналогічні норми закріплені положеннями п. а ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, згідно з якими землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.
Згідно з ч. 1 ст. 193 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Тобто, відомості щодо цільового призначення земельної ділянки, відповідно до приписів вищевказаних правових норм, відображуються у державному земельному кадастрі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України від 07.07.2011 № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр», на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, оприлюднюються відомості про цільове призначення земельних ділянок.
Відомості, зазначені у ч. 1 ст. 36 Закону України «Про Державний земельний кадастр», підлягають оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, з моменту їх внесення до Державного земельного кадастру.
З метою обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем долучено до матеріалів справи інформацію про ділянку, яка розміщена та оприлюднена на офіційному веб-сайті Держгеокадастру (https://newmap.land.gov.ua), зі змісту вказаної інформації встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер - 6310136600:02:018:0106 має цільове призначення: 03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) для експлуатації офісу.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону №3038-VI, планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону №3038-VI, забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.
З врахуванням вказаного вище, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що намір позивача з проектування та будівництва об`єкту: «Комп`ютерний центр», на орендованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , кадастровий номер - 6310136600:02:018:0106, з цільовим призначенням: 03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Отже, вказане вище підтверджує право позивача на отримання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва на орендованій земельній ділянки по вул. Пушкінській, 79/1 у АДРЕСА_3 . Харкові, кадастровий номер - 6310136600:02:018:0106, в межах її цільового призначення, визначеного в Державному земельному кадастрі.
Крім того, згідно з ст. 5 Закону №3038-VI, при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил;
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону № 3038-VI, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону №3038-VI, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону №3038-VI, встановлено хронологічний перелік етапів проектування та будівництва об`єктів, а саме: проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Згідно з ст. 9 Закону України від 20.05.1999 № 687-XIV«Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Тобто, отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки передбачається тільки на етапі проектування будівництва та є складовою вихідних даних на будівництво
З урахуванням того, що положеннями ч. 5 ст. 26 Закону України №3038-VI встановлено хронологічний перелік етапів проектування та будівництва об`єктів, першим з яких, є отримання замовником або проектувальником вихідних даних, відтак відмова відповідача в наданні позивачу містобудівних умов та обмежень порушує права позивача на одержання вихідних даних, містобудівних умов та обмежень необхідних для здійснення проектування об`єкту.
Колегія суддів звертає увагу, що надання містобудівних умов та обмежень не визначає беззаперечне (обов`язкове) здійснення в подальшому будівництва об`єкту, яке залежить від проектних рішень, технічних умов, техніко-економічного обґрунтування будівництва, визначення джерел фінансування та прийняття забудовником (інвестором) остаточного рішення щодо будівництва і лише тільки після цього отримання від Харківської міської ради згоди на будівництво об`єкта.
Тобто, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, які є складовою частиною вихідних даних для розроблення проектної документації на будівництво об`єкту, повинні бути надані уповноваженим органом для здійснення проектування об`єкту будівництва, яке передує стадії виконання будівельних робіт (будівництво об`єкта), відтак, вимога відповідача про необхідність отримання попередньої згоди Харківської міської ради на здійснення позивачем будівництва об`єкту – є передчасною.
Положення Закону №3038-VI встановлюють правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону №3038-VI, містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; витяг із Державного земельного кадастру.
Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.
Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.
Містобудівним законодавством не передбачено надання будь яких інших документів для отримання містобудівних умов та обмежень ніж ті, які визначені ч. 3 ст. 29 Закону №3038-VI, зокрема рішення сесії Харківської міської ради про попередню згоду на проектування та будівництво об`єкту.
Згідно з ч. 4 ст. 29 Закону №3038-VI, підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1)неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;      3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.
Отже, ч.ч. 3, 4 ст. 29 Закону N 3038-VI встановлено, як вичерпний перелік документів необхідних для надання містобудівних умов та обмежень так і підстав відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, які не підлягають розширеному тлумаченню.
Враховуючи вказане вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що правова позиція відповідача щодо необхідності надання позивачем до заяви про надання містобудівних умов та обмежень додаткового документу – рішення сесії Харківської міської ради про попередню згоду на здійснення будівництва, який не передбачено ч. 3 ст. 29 Закону N 3038-VI, не відповідає вимогам містобудівного законодавства, відтак відмова відповідача у наданні позивачу містобудівних умов та обмежень, суперечить ст.ст. 26, 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та є протиправною.
Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача надати позивачу містобудівні умови та обмеження для проектування та будівництва об`єкта - «Комп`ютерний центр» по вул. Пушкінській, 79/1 у м. Харкові, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 29 Закону №3038-VI, містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника.
Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону №3038-VI, до уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність».
Статтею 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», до уповноважених органів містобудування та архітектури належать: виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.
Рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 №7/15, «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання (зі змінами внесеними 29 сесією 7 скликання від 21.08.2019 №1689/19), затверджено Положення про Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради (нова редакція).
Відповідно до Положення: 1.1. Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради (далі - Департамент) є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється міською радою. 2.1. Департамент є юридичною особою, веде самостійний баланс, має право відкривати реєстраційні рахунки в органах Державної казначейської служби України та відповідно до чинного законодавства України рахунки в установах банків, укладати від свого імені угоди з юридичними та фізичними особами, набувати майнових та особистих немайнових прав, нести зобов`язання, бути позивачем та відповідачем у суді. 2.5. Юридична адреса Департаменту: м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7. 3.1. Метою діяльності Департаменту є забезпечення реалізації державної політики у сфері містобудування та архітектури на місцевому рівні. 4.1. На Департамент відповідно до його завдань покладаються такі повноваження, зокрема: 4.1.9. Ведення реєстру містобудівних умов та обмежень для проектування об`єктів будівництва. 4.1.23. Надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єктів будівництва.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пункт 1.6. Наказу Мінюсту від 24.04.2017 №1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи», визначає: «Дискреційні повноваження» - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.
Положеннями ч. 4 ст. 29 Закону № 3038-VI визначено умови, за яких орган відмовляє у наданні містобудівних умов і обмежень.
Якщо такі умови відсутні, уповноважений орган містобудування та архітектури за заявою замовника відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI на безоплатній основі на підставі містобудівної документації на місцевому рівні повинен надати містобудівні умови та обмеження. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати містобудівні умови та обмеження або відмовити у їх наданні.
Відповідно до положень Закону № 3038-VI у відповідача немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, отже, повноваження відповідача, як органу влади у сфері містобудівних правовідносин на місцевому рівні щодо надання чи відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, не є дискреційними.
За умови подачі позивачем необхідних документів, відповідач зобов`язаний надати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.
В спірних правовідносинах, з урахуванням вказаних вище висновків суду, а саме, що відповідач не мав права відмовити у видачі містобудівних умов та обмежень у зв`язку з відсутністю попередньої згоди, у вигляді рішення Харківської міської ради, наявність якої не передбачено виключним переліком документів, які надаються позивачем до заяви, як то встановлено ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI, що свідчить про відсутність у відповідача можливості вибору конкретного рішення з певного кола варіантів на власний розсуд та наявність обов`язку надати містобудівні умови та обмеження, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Водночас реалізацією відповідачем своїх дискреційних повноважень при наданні містобудівних умов та обмежень буде вважатися визначення Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської ради, змісту таких умов та обмежень.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 05.06.2019 по справі № 522/6069/14-а.
У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року по справі №520/13195/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.С. Рєзнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.О. Бегунц    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  10.07.2020 року