ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/8281/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року (головуючий суддя Луніна О.М.)
у справі  № 160/8281/19
за позовом товариства з обмеженою відповідальності «Спеціалізована огнеупорна компанія»
до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправною та скасування рішення, - 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована огнеупорна компанія» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення № 0136865354 від 25 липня 2019 року, прийняте ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 позовну заяву задоволено.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 стягнуто з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована огнеупорна компанія» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 13350 грн. 
Не погодившись з додатковим рішенням, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу. В апеляційній скарзі зазначає, що при визначенні розміру витрат на професійну правову допомогу адвоката необхідно оцінювати рівень адвокатських витрат з урахуванням фактичного їх понесення та обґрунтованості відповідної суми.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених ст.311 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво ТОВ Спеціальна огнеупорна компанія» у даній справі здійснювалось Адвокатським бюро «БЕЙГУЛ ТА ПАРТНЕРИ», на підтвердження понесених позивачем витрат на  правничу допомогу суду подані такі документи: договір про надання правової допомоги № 1504/1 від 15.04.2019, додаткову угоду про надання правової допомоги № 1 від 10 жовтня 2019 року, рахунок на оплату замовлення № 1 від 10 жовтня 2019 року, акт надання послуг № 1 від 19 грудня 2019 року, прибутковий касовий ордер № 2 від 10 жовтня 2019 року.
Відповідно до акту надання послуг №1 від 19.12.2019, Адвокатське бюро «БЕЙГУЛ ТА ПАРТНЕРИ» виконало за договором з ТОВ «Спеціалізована огнеупорна компанія» наступні послуги:
аналіз документів клієнта щодо нарахування та сплати єдиного внеску, аналіз даних електронного кабінету платника, 2 години, 2000 грн.;
консультація клієнта 1 година, 1000 грн.;
аналіз судової практики, 2 години, 2000 грн.;
підготовка позовної заяви до суду 6 годин, 6000 грн.;
підготовка відповіді на відзив, 2 години, 2000 грн.;
представництво та захист інтересів клієнта в суді, 2 години, 2000 грн.;
всього: 15000 грн. 
Оплату послуг за договором про надання правової допомоги № 1504/01 від 15.04.2019 та додаткової угоди № 1 від 10.10.2019 підтверджено прибутковим касовим ордером № 2 від 10.10.2019.

В акті виконаних робіт (послуг) та рахунку на оплату по замовленню вказано такий вид послуги, як представництво та захист прав та інтересів клієнта в суді, де вказано кількість годин наданої послуги 2 години, втім, як вірно встановив суд першої інстанції, згідно з відомостями протоколів судових засідань за участю представника позивача Войтенко К. В., судове засідання 19.11.2019 тривало 6 хвилин, судове засідання 13.12.2019 тривало 7 хвилин, судове засідання 19.12.2019 тривало 22 хвилини.
Оскільки представництво та захист прав та інтересів клієнта в суді тривало 35 хвилин, суд першої інстанції дійшов висновку, що  за надання вказаних послуг підлягає відшкодуванню не 2000 грн., а 350 грн.
Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що винагорода за послуги адвоката підлягає зменшенню.
З огляду на вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дослідивши матеріали справи, враховуючи принцип співмірності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування вартості послуг на правничу допомогу в розмірі 13350 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Посилання відповідача на недостатність фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету апеляційний суд  вважає неприйнятним, оскільки наведені обставини не впливають на питання співмірності витрат(ч.5 ст.134 КАС Укрпаїни) і не є підставою для їх зменшення. 
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення  відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 160/8281/19 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко