Ухвала
20 липня 2020 року
м. Київ
справа № 623/4956/19
провадження № 61-9896ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 травня 2020 року за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги у розмірі 25 632 грн 09 коп. у період з 01 липня 2016 року по червень 2018 року.
Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2020 року позов Ізюмського комунального підприємства теплових мереж задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 25 632 грн 09 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Харківського апеляційного суду від 26 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2020 року залишено без змін.
02 липня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 
ОСОБА_1 подала касаційну скаргу (надійшла 06 липня 2020 року) 
на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області 
від 06 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду 
від 26 травня 2020 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позову Ізюмському комунальному підприємству теплових мереж.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
У вказаній справі ціна позову становить 25 632 грн 09 коп. і станом 
на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 100 = 210 200 грн).
Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних.
Посилання особи, яка подала касаційну скаргу, на випадки, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, є необґрунтованими.
Доводи касаційної скарги свідчать про незгоду заявника з висновком судів першої та апеляційної інстанції щодо наявності підстави стягнення заборгованості за спожиті послуги. Враховуючи доводи касаційної скарги та ціну позову, колегія суддів з вказаними доводами ОСОБА_1 не погоджується і вважає їх необґрунтованими.
Випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене,   ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 травня 2020 року за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович