ПОСТАНОВА
Іменем України

09 липня 2020 року 
Київ
справа №296/1011/17
адміністративне провадження №К/9901/23400/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Рибачука А.І.,  Стеценка С.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 21.03.2017 (у складі головуючого судді Адамовича О.Й.) та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 (у складі колегії: головуючого судді -  Мацького Є.М., суддів: Капустинського М.М., Шидловського В.Б.) у справі №296/1011/17 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - Житомирське ОУПФУ, відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправною відмову Житомирського ОУПФУ зарахувати трудовий стаж в період з 01.01.2004 по 31.12.2014 до трудового стажу, що надає право на пенсію за віком, як учасника бойових дій;
- підтвердити його трудовий стаж згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 ;
- зобов`язати відповідача врахувати період роботи з 01.01.2004 по 31.12.2014 в персоніфікований облік відомостей про суми заробітної плати (індивідуальні відомості про застраховану особу);
- зобов`язати Житомирське ОУПФУ призначити та виплачувати пенсію за віком, як учаснику бойових дій, починаючи з 23 січня 2017 року.
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 21 березня 2017 року позов задоволено частково.
Зобов`язано Житомирське ОУПФУ включити період роботи з 01.01.2004 по 31.12.2014 до системи персоніфікованого обліку застрахованих осіб за номером РНОКПП НОМЕР_2 , виходячи з відомостей трудової книжки та відомостей про надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за номером РНОКПП НОМЕР_3 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 травня      2017 року постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 21 березня 2017 року скасовано в частині зобов`язання Житомирського ОУПФУ включити період роботи з 01.01.2004 по 31.12.2014 до системи персоніфікованого обліку застрахованих осіб за номером РНОКПП НОМЕР_2 та прийнято у цій частині нову постанову.
Зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 періоди роботи: з 01 серпня 2005 року по 01 листопада 2006 року та з 27 лютого 2008 року по 01 липня 2009 року в Державному підприємстві "Агропромбудпроект"; з 01 липня 2008 року по 31 березня 2009 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Домініонінвест"; з 01 квітня 2009 року по 30 квітня 2010 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Дамакбуд"; з 01 травня      2010 року по 30 вересня 2010 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Бестсофтгруп"; з 04 вересня 2010 року по 31 січня 2011 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Антур Інвест".
В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.
Не погодившись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди не врахували, що право на дострокову пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), після досягнення чоловіками     55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років. 
Також зазначає, що органи Пенсійного фонду позбавлені можливості з власної ініціативи вносити будь-які зміни до відомостей, які зберігаються в системі персофінікованого обліку Пенсійного фонду. А страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персофінікованого обліку, проте в наданих позивачем індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) зазначено ОСОБА_2 , а згідно з паспортом позивач - ОСОБА_1 . Також не співпадають з поданими документами дані щодо трудових відносин з даними в індивідуальних відомостях про застраховану особу, тому врахувати період з 01.01.2004 по 31.12.2014 не можливо через невідповідність даних. Тому враховуючи вказане, страховий стаж позивача становить 20 років 7 місяців 19 днів, а відтак у призначенні пенсії відмовлено через відсутність необхідного стажу роботи (25 років).  
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
Позивач правом на подання заперечення на касаційну скаргу не скористався. 
Справу передано до Верховного Суду.
У зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судами встановлено, що позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ветеран війни - учасник бойових дій, що підтверджується безтерміновим посвідченням серії НОМЕР_6 від 29.01.2015 року.
Відповідно записів трудової книжки серії БТ НОМЕР_5 , вказано наступні відомості про роботу позивача:
- 28.07.2003 прийнятий муляром 4 розряду Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектне об`єднання" згідно з наказом №158-к від 28.07.2003 та звільнений 13.01.2005 згідно з наказом №44/к від 20.01.2005;
- 11.04.2005 прийнятий штукатуром Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектне об`єднання "Промгражданстрой" згідно з наказом №118-к від 11.04.2005 та звільнений 01.06.2005 згідно з наказом №215-к від 31.05.2005;
- 01.08.2005 прийнятий штукатуром Державного підприємства "Агропромбудпроект" згідно з наказом №5-к від 01.08.2005 та звільнений 01.11.2006 згідно з наказом №62к від 01.11.2006;
- 27.02.2008 прийнятий штукатуром Державного підприємства "Агропромбудпроект" згідно з наказом №3к від 24.02.2008 та звільнений 01.07.2009 згідно з наказом №7к від 01.07.2009;
- 01.07.2008 прийнятий маляром-штукатуром Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініонінвест" згідно з наказом №2-К від 01.07.2008 та звільнений 31.03.2009 згідно з наказом №3-К від 31.03.2009;
- 01.04.2009 прийнятий маляром-штукатуром Товариства з обмеженою відповідальністю "Дамакбуд" згідно з наказом №К-4 від 01.04.2009 та звільнений 30.04.2010 згідно з наказом №К-6 від 30.04.2010;
- 01.05.2010 прийнятий маляром-штукатуром Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестсофтгруп" згідно з наказом №2-К від 01.05.2010 та звільнений 30.09.2010 згідно з наказом №4-К від 30.09.2010;
- 04.09.2010 прийнятий маляром-штукатуром Товариства з обмеженою відповідальністю "Антур Інвест" згідно з наказом №8-К від 04.09.2010 та звільнений 31.01.2011 згідно з наказом №12-К від 31.01.2011.
ОСОБА_1 мав реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 .
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійним фондом України (форми ОК-5 від 22.08.2016) за номером облікової картки НОМЕР_3 в електронних базах даних персоніфікованого обліку вказано ОСОБА_2 , на ім`я якого подавали відомості роботодавці (страхувальники) позивача.
Згідно з довідкою про зміну реєстраційного номера облікової картки платника податків від 28.11.2016 ОСОБА_1 змінено реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, а саме: НОМЕР_3 замінено на НОМЕР_2 .
21.12.2016 листом Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №1298/5/06-08-25-01 позивача повідомлено про надання РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Житомирською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області перенесено доходи, одержані позивачем за місцем роботи.
Записи в трудовій книжці ОСОБА_1 щодо роботодавців (назва підприємства, код ЄДРПОУ) повністю співпадають з даними платників Єдиного соціального внеску, які містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_2      (РНОКПП НОМЕР_3 ), виданими Пенсійним фондом України (форма ОК-5).
З метою внесення корегуючих відомостей до електронної бази даних персоніфікованого обліку позивач намагався звернутися до страхувальників (роботодавців). Проте, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ДП «Агропромбудпроект» (код: 30529672) станом на 14.08.2013 та ТОВ «Антур Інвест» (код: 37044352) станом на 19.06.2012 припинили свою діяльність, а ТОВ «Домініонінвест» (код: 35432164) станом на 07.09.2009, ТОВ «Бестсофтгруп» (код: 37044635) станом на 09.11.2010, ТОВ «Дамакбуд» (код: 35920527) станом на 13.05.2010 знаходяться в стані припинення, а позивачу невідомо місцезнаходження їх органів управління.
23.01.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з письмовою заявою про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій.
30.01.2017 відповідач листом №1229/03 повідомив позивача про відсутність підстав для призначення вказаних виплат, з посиланням на невідповідність відомостей в трудовій книжці з даними в індивідуальних відомостях про застраховану особу та відсутність необхідного стажу роботи.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у зарахуванні спірних періодів його роботи до загального страхового стажу та в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача внести відомості до системи персоніфікованого обліку застрахованих осіб з 01.01.2004 по 31.12.2014 про роботу  
ОСОБА_1 частині зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком позивачу відмовлено з підстав, що такі вимоги є передчасними та підлягають спочатку вирішенню відповідачем.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині та ухвалюючи в цій частині нову постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що порушені права позивача в частині зарахування періодів його роботи, які підтверджуються даними трудової книжки, підлягають поновленню за рішенням суду через відсутність можливості у внесенні змін до звітних відомостей страхувальниками та відсутності у відповідача можливості самостійно відкоригувати відомості про сплату страхових внесків.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до частини 1 статті 21 Закону №1058-IV облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також персоніфікований облік коштів накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюються в порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; органів доходів і зборів; роботодавців; фізичних осіб; органів реєстрації актів громадянського стану; державної служби зайнятості; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; компанії з управління активами; зберігача; інших підприємств, установ, організацій та військових формувань.
Відповідно до частини 2 статті 21 Закону №1058-IV на кожну застраховану особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків.
Відомості про застрахованих осіб подаються до територіального органу пенсійного фонду роботодавцями (страхувальниками), відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу.
Відповідно до частини 2 статті 22 Закону №1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.
Отже, внесення роботодавцем під час заповнення та надання до системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей про застраховану особу в відповідному звітному періоді помилкових даних щодо працівника-застрахованої особи, тягне порушення прав останнього під час оформлення пенсії та має суттєвий вплив при визначенні розміру пенсії під час її нарахування, оскільки застрахованою особою за відповідний період здійснювалися страхові внески з заробітку (доходу) за конкретний період роботи.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов`язана здійснювати відповідно до закону контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку.
Частиною 1 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон  №1788-XII) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 №794, передбачено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Відповідно до пункту 11 вказаного Положення фізична особа має право у разі незгоди з відомостями, внесеними до системи персоніфікованого обліку, звертатися до уповноваженого органу з заявою про їх виправлення.
Згідно з підпунктом 5 пункту 1.3 статті 1 Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року №7-6, у разі виявлення недостовірних відомостей, які подані та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до відповідного територіального органу Пенсійного фонду необхідні коригуючі або скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних звітів про застраховану особу. На підставі поданого документа з позначкою "коригуюча" у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна заміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості, що подані страхувальником у документі з позначкою "коригуюча".
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та поновив порушені права позивача. 
Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
Щодо доводів касаційної скарги про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії, то вони є безпідставними, оскільки вказані позовні вимоги судами не вирішувались на користь позивача, а в позові в цій частині відмовлено, про що вказано в судових рішеннях. 
Відповідно до  статті 350 КАС України  (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними  Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями  345,  349,  350,  355,  356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення.
Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 травня      2017 року та змінену нею постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 21 березня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                              А. Ю. Бучик

Судді:                     А. І. Рибачук

                                              С. Г. Стеценко