Ухвала
31 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 542/819/19
провадження № 61-11846ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясні Зорі-Полтавщина» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясні Зорі-Полтавщина», у якому просить стягнути з відповідача на її користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, яку відповідач зобов`язаний сплатити за період з 29 червня 2013 року по 21 березня 2019 року в сумі 375 806,92 грн та моральну шкоду в сумі 1,00 грн.
Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від                                          03 березня 2020 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Ясні Зорі-Полтавщина»задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Ясні Зорі-Полтавщина» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 червня 2013 року по                           21 березня 2019 року у сумі 198 068,89 грн без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, а також моральну шкоду в розмірі 1,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
06 серпня 2020 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню.
Основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 статті 129 Конституції України). 
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає, касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ухвалені у зазначеній справі судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, оскільки виходячи з приписів частини дев`ятої статті 19, пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у зазначеній справі становить 375 807,92 грн та не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням встановленого з 01 січня 2020 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» цього показника в 2 102,00 грн, складає 525 500,00 грн (250 х 2 102,00). 
Верховним Судом прийнято до уваги предмет та ціну позову, складність справи та правильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги не містять посилання на випадки передбачені пунктом                2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд також таких не встановив.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 394 ЦПК України суд, у складі колегії суддів із трьох суддів, відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясні Зорі-Полтавщина» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                       М. М. Русинчук
                                                                                                                                   Н. О. Антоненко
В. І. Журавель