Постанова
Іменем України
 
01 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/14434/17
провадження № 61-47925св18
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,
учасники справи:
позивач	-	ОСОБА_1 ,	
відповідач	-	Національний банк України, 	
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Національного банку України на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року в складі судді Винниченко Л. М. і постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада   2018 року в складі суддів: Махлай Л. Д., Кравець В. А., Поливач Л. Д.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Національного банку України (далі - НБУ), в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ від 08 вересня 2017 року № 2867-к про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, шляхом оголошення їй догани.
Позов мотивований тим, що Наказом НБУ від 08 вересня 2017 року  № 2867-к на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, що виявилося у нехтуванні дорученням Правління НБУ та несвоєчасному ознайомленні з Положенням про Департамент інспекційних перевірок банків. У спірному наказі зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги статті 139 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статті 64-1 Закону України «Про Національний банк України» та пункт 22 Кодексу етики працівників НБУ, оскільки проігнорувала доручення Правління НБУ від 15 серпня 2017 року № 58/БТ та протягом трьох тижнів не ознайомлювалася з Положенням про Департамент інспекційних перевірок банків. Однак, позивач вважає, що спірний наказ підлягає скасуванню з огляду на його невідповідність нормам закону та відсутність відповідних фактів порушення нею трудової дисципліни.
Короткий зміст судових рішень 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року позов задоволено: визнано незаконним та скасовано наказ НБУ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 08 вересня 2017 року № 2867-к про оголошення догани ОСОБА_1 .
Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня     2018 року вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не доведено порушення ОСОБА_1 жодних нормативних актів, у тому числі актів персонального характеру, які регламентували процедуру та визначали порядок щодо підтвердження про ознайомлення з документами відповідача його працівниками. Оскільки позивач не вчиняла жодних порушень трудової дисципліни, відсутні правові та фактичні підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що свідчить про незаконність оскаржуваного наказу та необхідність його скасування.
Постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу НБУ залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду      м. Києва від 03 липня 2018 рокузалишено без змін.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача. Разом із цим, судом також не встановлено вчинення позивачем відповідного дисциплінарного проступку і доказів на підтвердження протилежного відповідачем не надано, що вказує на незаконність оскаржуваного наказу та наявність підстав для його скасування.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У грудні 2018 року представник НБУ - Булгаков С. В. , не погодившись з рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року та постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року, надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
Указана справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували усі фактичні обставини справи, не дослідили і не дали належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Зокрема, судами неправильно застосовано статті 147, 149 КЗпП України, а позивачем було вчинено дисциплінарний проступок, оскільки вона не виконала рішення відповідача у строки, визначені Правлінням НБУ (до 31 серпня 2017 року). Також заявник зазначає, що судами необгрунтовано покладено тягар доказування вчинення позивачем відповідного дисциплінарного проступку виключно на позивача, що суперечить принципу рівності сторін та вимогам статей 2, 12, 81 ЦПК України.
Позиції інших учасників 
У січні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , надіслала засобами поштового зв`язку до Верхового Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити без задоволення касаційну скаргу відповідача та залишити без змін рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року.
Відзив мотивований тим, що судами правильно встановлено всі фактичні обставини в даній справі, позивачем не вчинявся дисциплінарний проступок, за який на неї накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани оскаржуваним наказом, а тому суди правомірно та обґрунтовано визнали незаконним і скасували відповідний наказ відповідача.
Фактичні обставини, встановлені судом 
Установлено, що ОСОБА_1 працює у НБУ на посаді директора Департаменту інспекційних перевірок банків.
14 серпня 2017 року о 20:38 год на електронну пошту ОСОБА_1 направлено повідомлення з темою: «порядок денний засідання Правління НБУ», яке відбудеться 15 серпня 2017 року. Даний лист був прочитаний позивачем       15 серпня 2017 року о 14:39 год.
15 серпня 2017 року відбулось засідання Правління НБУ, на якому розглянуто питання «Про затвердження Положення про департамент інспекційних перевірок банків».
Відповідно до витягу з протоколу засідання Правління НБУ від 15 серпня          2017 року № 58/БТ вирішено: погодити Положення про Департамент інспекційних перевірок банків НБУ (надалі - Положення) за цифровим індексом Департаменту інспекційній перевірок банків з подальшим відкриттям реєстраційної картки та реєстрації в системі СЕД АСКОД управлінням організації документування управлінської інформації Департаменту забезпечення діяльності НБУ, а Департаменту стратегії та реформування забезпечити його реєстрацію в юридичному департаменті у встановленому порядку; директорові Департаменту інспекційних перевірок банків (ОСОБА_1) ознайомитися з рішенням Правління НБУ «Про затвердження Положення про Департамент інспекційних перевірок банків НБУ». Термін виконання -  31 серпня  2017 року.
Рішенням правління НБУ від 16 серпня 2017 року № 527-рш Положення затверджено.
Відповідно до витягу з електронної системи документообігу, витяг з протоколу засідання Правління НБУ від 15 серпня 2017 року № 58/БТ відправлено ОСОБА_1 на погодження 21 серпня 2017 року та того ж дня був погоджений позивачем.
Копію Положення надано ОСОБА_1 17 серпня 2017 року та позивач на копії Положення написала: «Отримала непогоджену копію для ознайомлення. Окрему думку надам пізніше».
Дорученням НБУ від 05 вересня 2017 року № 10-д зобов`язано ОСОБА_1 надати власноручні письмові пояснення щодо причин невиконання вимог протоколу Правління НБУ від 15 серпня 2017 № 58/БТ про ознайомлення з Положенням, затвердженим рішенням Правління НБУ від 16 серпня 2017 року    № 527-рш, до 31 серпня 2017 року; ознайомитися з Положенням та надати документальне підтвердження про ознайомлення з цим Положенням та готовність дотримуватися усіх його вимог з терміном виконання до 18:00 год дня отримання даного доручення.
Після отримання відповідного доручення 07 вересня 2017 року, ОСОБА_1 у цей же день на ім`я в. о. Голови НБУ надала письмові пояснення, у яких зазначила, що 17 серпня 2017 від заступника Голови НБУ ОСОБА_4 вона отримала для ознайомлення копію рішення Правління НБУ від 16 серпня 2017 року № 527-рш, в якому зробила відмітку про отримання непогодженої копії та вказала, що окрему думку буде надано пізніше. З Положенням ОСОБА_1 ознайомилась і оригінал передала заступнику Голови НБУ ОСОБА_4 05 вересня 2017 року та повідомила про готовність дотримуватись усіх вимог Положення.
Наказом НБУ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»                     від 08 вересня 2017 року № 2867-к директорові Департаменту інспекційних перевірок банків ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що виявилося у нехтуванні дорученням Правління НБУ та несвоєчасному ознайомленні з Положенням про Департамент інспекційних перевірок банків.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-ІХ,  від 15 січня 2020 року (далі - Закон). 
У пункті 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону  установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Таким чином, розгляд касаційної скарги НБУ на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 та постанову Київського апеляційного суду        від 06 листопада 2018 року, слід здійснювати, враховуючи вимоги ЦПК України в редакції до 08 лютого 2020 року.
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційної скарги і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуваний наказ є незаконним та має бути скасований, оскільки відповідачем не доведено порушення позивачем її трудових обов`язків. Відповідних нормативних актів або актів персонального характеру, які б регламентували процедуру та визначали порядок підтвердження про ознайомлення працівників, зокрема, позивача, з відповідними документами, виданими відповідачем немає.
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем не доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, про який зазначено в оскаржуваному наказі, а саме, що позивач не ознайомилася з Положенням у строк до 31 серпня 2017 року, а інших підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності в оспорюваному наказі не зазначено, що обґрунтовано вказує на незаконність відповідного наказу та наявність підстав для його скасування.
Верховний Суд погоджується із відповідними висновками судів першої таапеляційної інстанцій, оскільки вони відповідають нормам законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, а також фактичним обставинам справи, встановленим судами на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих доказів.
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно статей 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення (догану або звільнення) за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. 
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків, вина працівника, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Оспорюваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача мотивований тим, що ОСОБА_8 , проігнорувала доручення Правління НБУ, зазначене у протоколі Правління НБУ від 15 серпня 2017 року     № 58/БТ, та протягом трьох тижнів не ознайомлювалася з Положенням про Департамент інспекційних перевірок банків, порушивши таким чином статтю 139 КЗпП України, статтю 61-1 Закону України «Про національний банк України», відповідно якої працівники НБУ повинні неухильно дотримуватися Кодексу етики працівника Національного банку, та пункту 22 Кодексу етики працівника Національного банку, яким передбачено, що працівники мають знати свої посадові обов`язки, акти законодавства України, нормативно-правові та розпорядчі акти НБУ, що регламентують прядок виконання функцій Національного банку України.
У протоколі засідання Правління НБУ № від 15 серпня 2017 року 58/т зазначено: «Вирішили: 4) директорові Департаменту інспекційних перевірок банків (ОСОБА_1) ознайомитися з рішенням Правління НБУ «Про затвердження Положення про Департамент інспекційних перевірок банків НБУ». Термін виконання 31 серпня 2017 року.
З тексту цього протоколу вбачається, що на позивача ОСОБА_1 покладено виключно обов`язок ознайомитися з рішенням Правління НБУ «Про затвердження Положення про Департамент інспекційних перевірок банків НБУ» не пізніше                   31 серпня 2017 року, що і було вчинено нею у визначений строк та підтверджуються показаннями свідків та її письмовими поясненнями відповідачу від 07 вересня 2017 року, і дані обставини відповідачем не спростовані.
Разом із цим, у даному протоколі відсутні додаткові вимоги до позивача вчинити інші дії із зазначеним Положенням у встановлений строк (31 серпня 2017 року), зокрема, надати пропозиції чи заперечення відносно цього Положення, ознайомитися із Положенням під особистий підпис (надати письмові докази (документи) про ознайомлення із Положенням), повернути Положення з підписом про ознайомлення.
Оскільки судами встановлено, що позивачем не було вчинено відповідних протиправних дій, визначених у спірному наказі відповідача від 08 вересня                   2017 року, і в силу вимог статей 81 ЦПК України та 60 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року) відповідачем дані обставини не спростовані, а тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про невчинення нею дисциплінарного проступку, що вказує на незаконність наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та наявність підстав для його скасування.
Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги НБУ, що судами неправильно застосовано статті 147, 149 КЗпП України, оскільки дані норми слід враховувати при встановленні факту наявності порушення трудової дисципліни працівником, а тому за відсутності встановлення судами зазначеної обставини відсутня і необхідність в застуванні даних норм при вирішенні відповідного спору.
Необґрунтованими є доводи касаційної скарги про те, що суди порушили вимоги статей 2, 12, 81 ЦПК України, перенісши тягар доказування виключно на відповідача, оскільки в даному випадку суди, оцінивши належним чином надані сторонами докази, констатували недоведення відповідачем тих обставин, на які він посилався (вчинення позивачем відповідного дисциплінарного проступку) при розгляді даної справи.
Зазначені НБУ у касаційній скарзі інші аргументи Верховний Суд також вважає необґрунтованими та виключно його суб`єктивними судженнями, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій.
Ураховуючи зазначене, Верховний Суд вважає, що судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права на підставі наданих доказів та ухвалено законні і обґрунтовані судові рішення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Судами першої та апеляційної інстанцій повно встановлено обставини справи на підставі належної оцінки наявних у справі доказів, визначено норми права, які підлягали застосуванню.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:	В. М. Ігнатенко   В. С. Жданова   	
 	В. О. Кузнєцов