Ухвала
Іменем України 
17 серпня 2020 року
м. Київ
Справа №991/5721/20
Провадження № 51-3799 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 липня 2020 року задоволено клопотання заступника Генерального прокурора – керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу генерального прокурора про проведення обшуку.
Надано детективу Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України дозвіл на обшук житла ОСОБА_5 житлового будинку за адресою: 
АДРЕСА_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , з метою відшукання речі за переліком вказаним в даній ухвалі.
Ухвалою судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого судді.
Не погодившись із зазначеним рішенням адвокат ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу судді апеляційного суду скасувати, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Зазначає, що суддя-доповідач не має повноважень вирішувати питання та відмовляти у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, яка не передбачена нормами кримінального процесуального закону на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України. При цьому, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 237/1459/17, вважає що слідчим суддею суду першої інстанції постановлено ухвалу не передбачену КПК України.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.                     
За приписами ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до положень ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.
Вичерпний перелік ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, передбачений ч. 3 ст. 307, ч. 1, 2 
ст. 309 КПК України.
Скарги на інші ухвали слідчого судді, відповідно до положень ч. 3 ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. 
Згідно приписів ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу. 
Таким чином, питання про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою вирішується суддею-доповідачем одноособово, а не колегією суддів, як вказує адвокат ОСОБА_4 .
Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , суддя апеляційного суду обґрунтовано дійшов висновку, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 липня 2020 року є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції. Підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Що стосується посилання адвоката ОСОБА_4 на правовий висновок наведений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 237/1459/17 (провадження № 13-19кс18), то колегія суддіввважає його необґрунтованими, оскільки у цьому висновку йдеться про постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, тоді як оскаржена до апеляційного суду ухвала слідчого судді прямо передбачена статтею ч. 3 ст. 233 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України в разі, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, то суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд  
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3