ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 р.	Справа № 440/889/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Оржицької районної спілки споживчих товариств на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич,  м. Полтава, повний текст складено 16.04.20 року по справі № 440/889/20
          за позовом        Оржицької районної спілки споживчих товариств  
          до        Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)                
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання зняти арешт,
ВСТАНОВИВ:
Оржицька районна спілка споживчих товариств звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), з урахуванням уточненої позовної заяви  , в якій просить:
1) визнати протиправною бездіяльність Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не зняття арешту з нежитлового приміщення павільйону "Сніжинка", площею 52,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 область, Оржицький район, с. Савинці, вулиця Миру, будинок 1а, та приміщення "магазин-столова", яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Оржицький район АДРЕСА_2 Ворониці, АДРЕСА_3 ) АДРЕСА_4 , які належать на праві власності Оржицькій районній спілці споживчих товариств; 
2) зобов`язати Оржицький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з нежитлового приміщення павільйону "Сніжинка", площею 52,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 область, Оржицький район, с. Савинці, АДРЕСА_5 , будинок АДРЕСА_6 а, та приміщення "магазин-столова", яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , які належать на праві власності Оржицькій районній спілці споживчих товариств, накладені Оржицькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови від 12.02.2001 року Оржицького відділу державної виконавчої служби, зареєстрований 04.03.2005 року за №1739507, на підставі постанови АА 035023 від 02.07.2002 року Оржицького відділу державної виконавчої служби, зареєстрований 04.03.2005 року за №1739517, на підставі постанови АА 083716 від 01.07.2002 року Оржицького відділу державної виконавчої служби, зареєстрований 04.03.2005 року за №1739540, а підставі постанови про арешт майна боржникам АА 083763 від 23.08.2005 року ВДВС Оржицького районного управління юстиції, зареєстрований 23.08.2005 року за №2317346.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні обтяження - арешт нерухомого майна, власником якого є Оржицька районна спілка споживчих товариств, що стало підставою для відмови позивачу у посвідченні правочину купівлі-продажу нерухомого майна. Вказує, що виконавчі провадження, у межах яких були винесені постанови про накладення арешту на майно, знищені, проте, відповідачем відмовлено у знятті арешту з об`єктів нерухомого майна.  Зазначає, що неможливо встановити на примусове виконання якого рішення суду (в господарській чи цивільній справі) було накладено арешт на належне позивачу майно, позивач не є учасником будь-якого відкритого виконавчого провадження, а протиправною бездіяльністю відповідача створено перешкоди у вільному розпорядження майном, власником якого є позивач. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2020р. закрито провадження у справі №440/889/20 за адміністративним позовом Оржицької районної спілки споживчих товариств до Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання зняти арешт.
Оржицька районна спілка споживчих товариств , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу , вважає , що  висновки суду не відповідають обставинам справи . Вказує, що з наведених в позовній заяві обставин, виконавчі провадження вже завершені та знищені, однак, в даному випадку, не можливо встановити на примусове виконання якого рішення суду (в господарській чи цивільній справі) було накладено арешт на належне позивачу майно, а тому позивач і звернувся до суду з позовною заявою в межах адміністративного судочинства. У позивача відсутній спір про право власності як такий, саме протиправною бездіяльністю відповідача створюються перешкоди у вільному розпорядженні майном. Оржицька РССТ не є учасником будь-якого виконавчого провадження, що є відкритим та виконується Оржицьким РВ ДВС. У Оржицької РССТ також відсутня будь-яка інформація про наявних кредиторів та боргових зобов`язань, на виконання яких накладався арешт на майно. Проте суд першої інстанції неправильно трактував обставини, викладені у позовній заяві, зазначаючи, що позивач ніколи не був стороною виконавчого провадження і ніякі виконавчі провадження щодо позивача не відкривалися. Обтяження у вигляді арешту майна та заборони його відчуження порушує права та інтереси Оржицької РССТ в частині вільного розпорядження своїм майном. Визначити виконавчі провадження, в межах яких були винесені постанови про арешт майна позивача, неможливо, оскільки записи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не містять посилання на номери виконавчих проваджень. Проведеною перевіркою відомостей про виконавчі провадження, що містяться в Спецпідрозділі автоматизованої системи виконавчих проваджень, не виявлено виконавчих проваджень, які містять в собі виконавчу дію про накладення арешту на майно Оржицької РССТ. Документи, на підставі яких накладався арешт на майно Оржицької РССТ, відповідачем були знищені, а у позивача не збереглися. Діючий голова правління Оржицької РССТ займає свою посаду з 19.09.2017 року, а тому в нього відсутня будь-яка інформація про наявність боргових зобов`язань та виконавчих проваджень за період з 2001 по 2005 роки. Архівної документації щодо заборгованості Оржицької РССТ перед кредиторами немає. Відсутність документів, на підставі яких накладався арешт на все майно Оржицької РССТ, стала підставою звернення позивача саме до Полтавського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства. Просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року про закриття провадження  та направити справу № 440/889/20 для продовження  розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача , перевіривши, в межах апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається , що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 31.01.2020 №198522725 встановлено, що за відомостями з  Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна  Оржицькою державною нотаріальною конторою:
- 04.03.2005 зареєстровано обтяження: арешт, реєстраційний номер  обтяження:1739507, підстава обтяження постанова Оржицького відділу державної виконавчої служби 83 від 12.02.2001 на невизначене майно, все майно Оржицької райспоживспілки, Оржицького райпотребсоюза;
- 04.03.2005 зареєстровано обтяження: арешт, реєстраційний номер  обтяження:1739527, підстава обтяження постанова Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 035023  від 02.07.2002 на невизначене майно, все майно Оржицької райспоживспілки, Оржицького райпотребсоюза;
- 04.03.2005 зареєстровано обтяження: арешт, реєстраційний номер  обтяження:1739540, підстава обтяження постанова Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 083716  від 01.07.2002 на невизначене майно, все майно Оржицької райспоживспілки, Оржицького райпотребсоюза;
- 23.08.2005  зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер  обтяження: 2317346, підстава обтяження постанова ВДВС Оржицького районного управління юстиції про арешт майна боржника АА 083763  від 23.08.2005 Оржицької райспоживспілки.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від  23 березня 2020 року витребувано від Полтавського обласного державного нотаріального архіву засвідчені належним чином копії: 1) постанови Оржицького відділу державної виконавчої служби 83 від 12.02.2001, на підставі якої  Оржицькою державною нотаріальною конторою внесено запис  до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт майна 04.03.2005 за №1739507; тип обтяження: арешт (архівний запис); об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: Оржицька райспоживспілка  (додаткові дані: архівний номер:2060504РОLТАVА22, архівна дата: 04.05.2001, дата виникнення: 04.05.2001, №реєстра:66513-109, внутр. №DD016D2526F2472C6656, комментарий:орж 2001 114);  2) постанови Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 035023   від 02.07.2002, на підставі якої  Оржицькою державною нотаріальною конторою внесено запис  до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт майна 04.03.2005 за №1739527; тип обтяження: арешт (архівний запис); об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: Оржицька райспоживспілка (додаткові дані: архівний номер:2299634РОLТАVА22, архівна дата: 04.07.2002, дата виникнення: 04.07.2002, №реєстра: 80678-1533, внутр. №3301FD2528F335325В2F); 3) постанови Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 083716  від 01.07.2002, на підставі якої  Оржицькою державною нотаріальною конторою внесено запис  до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт майна 04.03.2005 за №1739540; тип обтяження: арешт (архівний запис); об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: Оржицька райспоживспілка (додаткові дані: архівний номер:2353442РОLТАVА22, архівна дата: 02.07.2002, дата виникнення: 02.07.2002, №реєстра: 80477-1533, внутр. №5301FD2328F35132622Е); 4) постанови ВДВС Оржицького районного управління юстиції про арешт майна боржника АА 083763   від 23.08.2005,   на підставі якої  Оржицькою державною нотаріальною конторою внесено запис  до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт майна 23.08.2005 за №2317346; тип обтяження: арешт нерухомого майна; власник: Оржицька райспоживспілка; заявник: ВДВС Оржицького районного управління юстиції. Витребувано від відповідача Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) засвідчені належним чином копії:  здавального  опису  завершених виконавчих проваджень до  архіву (додаток 22  до Інструкції з діловодства  в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 №470/7),  актів передачі,  актів знищення виконавчих  проваджень за встановленою формою (додаток 17 до  Інструкції з діловодства  в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 №470/7) щодо виконавчих проваджень, у межах яких винесено постанову Оржицького відділу державної виконавчої служби 83 від 12.02.2001,  постанову Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 035023  від 02.07.2002, постанову Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 083716  від 01.07.2002 та  постанову ВДВС Оржицького районного управління юстиції про арешт майна боржника АА 083763   від 23.08.2005. Встановлено строк для  надання до суду зазначених документів  до 08 квітня 2020 року.
07 квітня 2020 року до суду надійшов лист Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 26.03.2020 вих. №854/01-20, яким суд повідомлено, що  Полтавський обласний державний нотаріальний архів не має можливості надати інформацію стосовно накладення обтяження на нерухоме майно Оржицької райспоживспілки за період з 2001 по 2002 рік, так як документи щодо накладення заборон Оржицької ДНК до архіву на зберігання не передавались. 
Полтавським обласним державним нотаріальним архівом надіслано до суду копію витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №4530895, виданого 23.08.2005, про внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційного запису, параметрами якого є: тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: постанова про арешт майна боржника АА№083763, 23.08.2005, ВДВС Оржицького районного управління юстиції; власник: Оржицька райспоживспілка, 01763852, смт. Оржиця вул. Леніна, 29 Полтавської області; дата та час реєстрації: 23.08.2005  13:14; реєстратор: Оржицька державна нотаріальна контора; реєстраційний номер: НОМЕР_1 . 
В провадженні господарського суду Полтавської області перебував  позов Оржицької районної спілки споживчих товариств до Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про усунення перешкод у здійснення права розпорядження нерухомим майном шляхом скасування обтяження з нерухомого майна - запису за реєстраційним номером 2317346 від 23.08.2005р. за постановою державного виконавця АА № 083763 від 23.08.2005р. ВДВС Оржицького районного управління юстиції (в редакції заяви від 15.07.2019 про зменшення розміру позовних вимог).
Рішенням  господарського суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року у справі №917/1089/19 за позовною заявою Оржицької районної спілки споживчих товариств до Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Оржицька державна нотаріальна контора, про усунення перешкод у здійснення права розпорядження майном у позові відмовлено повністю.
Закриваючи провадження у справі , суд першої інстанції виходив з того , що оскільки позивач був стороною (боржником) у виконавчому провадженні з виконання рішення господарського суду, ухваленого відповідно до ГПК України, під час виконання якого, на думку позивача,  допущено оскаржувану у даній справі бездіяльність посадовою особою органу державної виконавчої служби, позивач  має право  звернутися до господарського суду, яким видано виконавчий документ, у порядку, встановленому статтею 339 Господарського процесуального кодексу України,   зі скаргою, а тому  позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не зняття арешту з нежитлового приміщення павільйону "Сніжинка", площею 52,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 область, Оржицький район, с. Савинці, вулиця Миру, будинок АДРЕСА_6 а, та приміщення "магазин-столова", яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , які належать на праві власності Оржицькій районній спілці споживчих товариств та про зобов`язання Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з нежитлового приміщення павільйону "Сніжинка", площею 52,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 область, Оржицький район, с. Савинці, АДРЕСА_5 , будинок АДРЕСА_6 а, та приміщення "магазин-столова", яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , які належать на праві власності Оржицькій районній спілці споживчих товариств, накладений Оржицькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови про арешт майна боржникам АА 083763 від 23.08.2005 року ВДВС Оржицького районного управління юстиції, зареєстрований 23.08.2005 року за №2317346, - підлягають розгляду в порядку господарського судочинства та не можуть бути розглянуті адміністративним судом. Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності  Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не зняття арешту з нежитлового приміщення павільйону "Сніжинка", площею 52,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 область, Оржицький район, с. Савинці, вулиця Миру, будинок 1а, та приміщення "магазин-столова", яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , які належать на праві власності Оржицькій районній спілці споживчих товариств, та  зобов`язання Оржицького районного   відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з нежитлового приміщення павільйону "Сніжинка", площею 52,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: Полтавська область, Оржицький район, с. Савинці, вулиця Миру, будинок 1а, та приміщення "магазин-столова", яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_7 район, АДРЕСА_3 ) АДРЕСА_4 , які належать на праві власності Оржицькій районній спілці споживчих товариств, накладені Оржицькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови від 12.02.2001 року Оржицького відділу державної виконавчої служби, зареєстрований 04.03.2005 року за №1739507, на підставі постанови АА 035023 від 02.07.2002 року Оржицького відділу державної виконавчої служби, зареєстрований 04.03.2005 року за №1739517, на підставі постанови АА 083716 від 01.07.2002 року Оржицького відділу державної виконавчої служби, зареєстрований 04.03.2005 року за №1739540, суд першої інстанції  зазначив  , що до Єдиного реєстру заборон відчуження майна об`єктів нерухомого майна внесено реєстраційні записи про обтяження на підставі постанови Оржицького відділу державної виконавчої служби 83 від 12.02.2001,  постанови Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 035023  від 02.07.2002 та постанови Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 083716  від 01.07.2002, тобто на підставі постанов державного виконавця, винесених у 2001-2002 роках.  Оскільки Кодекс адміністративного судочинства України прийнято 6 липня 2005 року за №2747-IV,  тому суд першої інстанції вважає , що є очевидним, що вказані вище постанови, на підставі яких внесено реєстраційні записи про обтяження до  Єдиного реєстру заборон відчуження майна об`єктів нерухомого майна, винесені при примусовому  виконанні виконавчих документів, виданих не адміністративним судом та не на виконання судових рішень  адміністративного суду. Суд першої інстанції дійшов висновку, що  у разі якщо позивач був стороною  виконавчих проваджень, у межах яких винесено  постанову Оржицького відділу державної виконавчої служби 83 від 12.02.2001,  постанову Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 035023  від 02.07.2002 та постанову Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 083716  від 01.07.2002,  він має право звернутися  до відповідного суду, який видав  виконавчий  документ із відповідною скаргою в порядку, встановленому статтею 339 Господарського процесуального кодексу України або статтею  447 Цивільного процесуального кодексу України, а тому вказані вище позовні вимоги також не підлягають розгляду адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства. Також, суд першої інстанції вважає , що у разі, якщо позивач не є стороною у виконавчих провадженнях, у межах яких  винесено  постанову Оржицького відділу державної виконавчої служби 83 від 12.02.2001,  постанову Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 035023  від 02.07.2002 та постанову Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 083716  від 01.07.2002, на підставі яких  внесено записи у Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тому дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та не відноситься до юрисдикції адміністративного суду та посилається на правовий висновок щодо застосування норм права,  сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 826/12775/15.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Водночас статтею 287 КАС передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.
Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Разом з тим у частині п`ятій вказаної статті цього Кодексу передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.
Тобто, частина п`ята статті 287 КАС передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.
Відповідно до статті 14 Закону №1404-VIII учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.
Стаття 15 Закону №1404-VIII передбачає, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до частин 1 , 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Після надходження на виконання виконавчого листа державний виконавець починає діяти як публічна посадова особа органу державної влади, реалізовує надані йому законом специфічні владні повноваження з виконання, зокрема, судового рішення. 
Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, повинен вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Такі приписи не обмежують його повноважень на здійснення виконавчих дій, але водночас зобов`язують використовувати свої правомочності таким чином, щоб не порушувати права чи законні інтереси, зокрема, юридичних осіб.
Коли суд ухвалив рішення в межах предмета спору, а державний виконавець на стадії виконання цього рішення використав свої повноваження, як-от наклав арешт на майно боржника, оголосив обмеження на його відчуження і таким чином порушив право чи пріоритет на це майно, то є підстави стверджувати, що в такому правовому відношенні державний виконавець діє як публічна посадова особа, здійснює насамперед публічно-владні, обов`язкові, нерідко забезпечувані примусом управлінські функції. У цьому разі державний виконавець набуває статусу посадової особи - суб`єкта владних повноважень.
Якщо суб`єкт владних повноважень порушує право чи законні інтереси, зокрема, юридичної особи, що спричиняє спір саме у сфері публічно-правових відносин, така юридична особа вправі звернутися до суду адміністративної юрисдикції й очікувати судового захисту від цього суду, позаяк саме цей суд є тим судом, юрисдикція якого поширюється на справи в публічно-правових спорах юридичної особи із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення, дій чи бездіяльності.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №826/14603/17.
Зміст фактичних обставин і системний аналіз нормативних положень свідчить, що питанням, яке підлягає вирішенню, є належність заявлених позовних вимог до юрисдикції адміністративного суду.
Як зазначалося, предметом спору у цій справі є дії державного виконавця по арешту майна позивача, накладеного на підставі постанови Оржицького відділу державної виконавчої служби 83 від 12.02.2001,  постанови Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 035023 від 02.07.2002,  постанови Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 083716 від 01.07.2002 та постанови ВДВС Оржицького районного управління юстиції про арешт майна боржника АА 083763   від 23.08.2005
Стосовного іншого порядку судового оскарження  - кримінального , цивільного чи господарського судочинства , то в даному випадку , колегія суддів встановила , що матеріали справи не містять доказів  того , що арешт на належне позивачу майно накладено у виконавчому провадженні в межах  примусового виконання рішення суду  в кримінальній ,господарській чи цивільній справі.
Навпаки , матеріали справи свідчать , що такі докази , а саме постанови Оржицького відділу державної виконавчої служби 83 від 12.02.2001,  Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 035023  від 02.07.2002,  Оржицького відділу державної виконавчої служби АА 083716  від 01.07.2002 та ВДВС Оржицького районного управління юстиції про арешт майна боржника АА 083763 від 23.08.2005 безповоротно знищені , тобто застосування вимог  ст. 287 КАС України щодо іншого порядку судового оскарження є неможливим.
Суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що рішенням господарського суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року у справі № 917/1089/19, яке набрало законної сили 29 листопада 2019 року встановлено, що спірний арешт майна накладався на виконання рішення саме господарського суду, оскільки у рішенні господарського суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року у справі №917/1089/19 навпаки зазначено , що з матеріалів справи не вбачається, що спірний арешт майна накладався на виконання рішення саме господарського суду.
Стосовно посилання суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 826/12775/15 згідно якої особам , які не є сторонами у виконавчому провадженні,  слід оскаржувати дії виконавця щодо накладення чи незняття арешту в порядку цивільного чи господарського судочинства шляхом  звернення до суду з позовом про визнання права та зняття арешту зі спірного майна, а тому даний спір не має ознак публічно-правового, оскільки стосується порушеного речового права позивача, колегія суддів зазначає , що  з матеріалів справи не вбачається , що позивач не є стороною виконавчого провадження .
Проте , суд першої інстанції не надав оцінку статусу позивача  у виконавчому провадженні при зверненні з даним позовом до суду , а лише припустився таких міркувань , зазначивши в ухвалі - " ... у разі, якщо позивач не є боржником у виконавчих провадженнях... " , що є недопустимим.
Колегія суддів дійшла висновку , що судом першої інстанції не повно і не всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі , не вірно надано оцінку належності заявлених позовних вимог до юрисдикції адміністративного суду , не вірно надано оцінку позивачу як стороні виконавчого провадження , що призвело до невірного висновку щодо закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно частини 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ).
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Таким чином, враховуючи, що висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи, дана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі № 440/889/20  скасувати.
Справа  направити до суду першої інстанції для продовження розгляду . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
Головуючий суддя 		З.Г. Подобайло	
Судді	   	Н.С. Бартош    А.М. Григоров