КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/1960/2020                                                                                   Суддя  у І-й інст.: Ясельський А.М.
Категорія:  ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                                                               Доповідач: Юденко Т.М.      
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
            22 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних                             справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29 квітня 2020 року, -
 
 В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Згідно постанови суду ОСОБА_1 18.04.2020 о 13 год. 50 хв. керував автомобілем марки «Мітсубіші», д.н.з.  НОМЕР_1 на а/д Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, та змінити постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29 квітня 2020 року в частині накладеного стягнення - без позбавлення його права керування транспортними засобами.
Мотивуючи клопотання про поновлення строку, вказує, що про розгляд справи щодо нього повідомлений не був, у зв`язку з чим не брав участь в судовому засіданні 29.04.2020 та копію постанови не отримував.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про  адміністративне  правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником  протягом десяти днів з дня винесення постанови.  
Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що її розгляд 29 квітня 2020 року проведено за відсутності ОСОБА_1 , дані щодо його належного сповіщення про дату та місце проведення судового розгляду відсутні. Копія оскаржуваної постанови вручена захиснику Черняку О.А. 08.05.2020.
Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи, який у даному випадку підлягає поновленню зважаючи на обґрунтовані доводи клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Черняка О.А., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і в апеляційній скарзі не оспорюється.
Що стосується накладеного судом стягнення, то відповідно ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Таким чином, санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП визначено безальтернативний розмір штрафу та строк позбавлення права керування транспортним засобом, що унеможливлює застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.
Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду захисник Черняк О.А., посилаючись на положення ст. 21 КУпАП, звернувся з клопотанням про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд Релігійної Громади Української Православної церкви Ікони Божої Матері « Почаївська ».           
Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Адміністративне стягнення, як це визначено у ст. 23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
При цьому, застосування до правопорушника вимог ст. 21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду.
Як про те йдеться в матеріалах справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке має підвищену суспільну небезпеку, а тому в даному випадку застосування положень ст. 21 КУпАП було б неспівмірним зі вчиненим.
 
Отже, оскільки судом першої інстанції здійснено повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення апеляційним судом не встановлено, постанова Святошинського районного суду міста Києва від 29 квітня 2020 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 щодо її скасування - без задоволення.
                           
Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,-
 
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29 квітня 2020 року відносно  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

Суддя  
Київського апеляційного суду                                                                             Т.М. Юденко