ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/14065/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пількова К. М., суддів: Зуєва В. А., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПрімІнвест"
представник позивача - не з`явився
відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
представник відповідача-1 - не з`явився
відповідач-2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
представник відповідача-2 - Заплішна О. Д.

розглянув у судовому засіданні касаційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 (головуючий суддя Тищенко А. І., судді Скрипка І. М., Михальська Ю. Б.) у справі Господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрімІнвест" до Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

1.          Короткий зміст позовних вимог
1.1.          22.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПрімІнвест" (далі - Позивач, Товариство) звернулося до Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач-1, Банк) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач-2, Фонд) з позовом про скасування рішення виконавчої дирекції Фонду від 11.09.2017 № 4077 в частині включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку сьомої черги погашення вимоги Товариства у сумі 18 186 810, 51 грн, що є коштами фонду фінансування будівництва, створених Товариством; зобов`язання Банку вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод та інтересів Товариства шляхом повернення коштів у сумі 18 186 810, 51 на наступні розрахункові рахунки:
- 1 068 000, 00 грн,  рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 2 882 351, 00 грн, рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
          - 913 649, 00 грн, рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ КБ "Приватбанк",                               МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 6 112 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_4 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 141 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_5 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
          - 601 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_6 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 1 482 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_7 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 1 006 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_8 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 2 709 810, 51 грн, рахунок № НОМЕР_9 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 247 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_10 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 213 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_11 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
          - 292 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_12 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 519 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_13 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256.
1.2.          Позовні вимоги мотивовані тим, що Позивачу протиправно не повернуто активи  Фонду фінансування будівництва (далі - ФФБ) та включено їх до сьомої черги погашення реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку, отже відповідне рішення Фонду порушує приписи статті 20 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" та статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а включення вказаних коштів до реєстру акцептованих вимог кредиторів сьомої черги суперечить положенням статті 23 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю".

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.1.25.02.2019 Господарський суд міста Києва (суддя Грєхова О. А.) у задоволенні позову відмовлено повністю..
2.2.          Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Позивачем, на порушення Правил ФФБ, Договорів та Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" перераховано кошти ФФБ з рахунків ФФБ на депозитні рахунки, чим змінено правову природу їх розміщення та використання, отже спірні грошові кошти не є коштами ФФБ, тому на них не розповсюджується порядок їх повернення, отже Позивач, у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є саме кредитором Банку, вимоги якого підлягають задоволенню в порядку черговості. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 826/20917/13-а.
     
3.          Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанцій
3.1.          11.02.2020 Північний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 скасував; прийняв нове рішення; позовні вимоги задовольнив повністю; скасував рішення виконавчої дирекції Фонду від 11.09.2017 № 4077 в частині включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку сьомої черги погашення вимоги Товариства у сумі 18 186 810, 51 грн, що є коштами фінансування будівництва, створених Товариством; зобов`язано Банк вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод та інтересів Товариства шляхом повернення коштів у розмірі 18 186 810, 51 грн на наступні розрахункові рахунки:
- 1 068 000, 00 грн,  рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 2 882 351, 00 грн, рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
          - 913 649, 00 грн, рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ КБ "Приватбанк",                               МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 6 112 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_4 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 141 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_5 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
          - 601 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_6 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 1 482 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_7 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 1 006 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_8 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 2 709 810, 51 грн, рахунок № НОМЕР_9 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 247 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_10 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 213 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_11 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
          - 292 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_12 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256;
- 519 000, 00 грн, рахунок № НОМЕР_13 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775, код ЄДРПОУ 32979256.
3.2.          Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що, враховуючи, що поточний та вкладний рахунки відкриті на ім`я управителя ФФБ та використовуються ним, зокрема, для коштів ФФБ, які після спливу строку банківського вкладу підлягають поверненню на поточний рахунок управителя ФФБ, за наявності доказів переказу коштів ФФБ на вкладний (депозитний) рахунок управителя ФФБ з його поточного рахунку, який був визначений ним рахунком ФФБ, за наслідками вказаної розрахунковою операції власник таких коштів не змінюється, довірчим власником таких коштів залишається ФФБ. За наслідками дослідження руху коштів між рахунками Банку ПАТ КБ "Приватбанк, ПАТ "Сбербанк" підтверджується надходження коштів з рахунків ФФБ у ПАТ КБ "Приватбанк" та ПАТ  "Сбербанк" та подальше повернення цих коштів безпосередньо на рахунки ФФБ. Отже матеріалами справи підтверджується, що саме кошти ФФБ у сумі 18 186 810, 51 грн були розміщені у Банку, отже не є власністю Позивача, а є коштами учасників ФФБ.

4.          Короткий зміст вимог касаційних скарг
4.1.          Відповідач-2 (Скаржник-1) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у задоволеній частині, а саме скасування рішення виконавчої дирекції Фонду від 11.09.2017 № 4077 в частині включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку сьомої черги погашення вимоги Товариства у сумі 18 186 810, 51 грн, що є коштами ФФБ, створених Товариством; прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цієї позовної вимоги відмовити. 
4.2.          30.04.2020 Відповідач-2 подав доповнення до касаційної скарги, яким доповнив касаційну скаргу вимогою про зміну постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у частині розподілу судових витрат пропорційно задоволеним вимогам.
4.3.          Відповідач-1 (Скаржник-2) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020, рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 залишити в силі.

5.          Доводи Скаржника-1, викладені у касаційній скарзі
5.1.          Відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме частин другої, п`ятої статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", частини другої статті 23 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю".
5.2.          Апеляційний господарський суд дійшов хибного висновку про те, що довірчим власником коштів довірителів залишається ФФБ, оскільки ФФБ не є юридичною особою та не може бути учасником цивільних правовідносин, оскільки не має цивільної правоздатності.
5.3.          Відповідно до статей 4, 5, 11 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", пункту 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, рахунком ФФБ може бути лише поточний рахунок, законом не дозволено відкривати вкладний рахунок ФФБ для обліку залучених в управління коштів; здійснення розрахунків за операціями з управління ФФБ, зберігання оперативного резерву, сформованого за рахунок залучених в управління коштів.
5.4.          Положення Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" не передбачають інвестування коштів ФФБ, право власності на які залишаються за довірителями, шляхом їх розміщення на вклад у інших банківських установах у власних інтересах або в інтересах довірителів.
5.5.          Відповідно до статті 21 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" чітко обмежено джерела та види доходів управителя ФФБ, який може отримувати дохід у вигляді винагороди управителя ФФБ від забудовника, самостійно шляхом утримання коштів з ФФБ, від довірителя. При цьому вказаним законом не передбачено право управителя ФФБ отримувати власний дохід у вигляді відсотків від розміщення коштів ФФБ, що перебувають в довірчому управлінні, на вклад в інших банківських установах, що належать довірителям на праві власності. Крім того право розміщувати кошти ФФБ на вклад (укладати договори банківського вкладу/депозиту) не передбачено умовами Правил ФФБ та умовами договорів про участь у ФФБ.
5.6.          Залучені до ФФБ кошти залучались до банківських установ ПАТ "Сбербанк" та ПАТ КБ "Приватбанк", рахунки в яких були відкриті для цієї мети, що підтверджується відповідним довідками банків про відкриття управителем поточного рахунку; при цьому Товариство як управитель ФФБ не відкривав у Банку поточні рахунки для обліку залучених в управління коштів та здійснення розрахунків за операціями з управління ФФБ.
5.7.          Правилами ФФБ та умовами Договорів про участь у ФФБ визначено виключно цільове призначення коштів ФФБ, змінювати призначення яких управитель не має права, відтак Товариство на власний ризик змінило цільове призначення коштів ФФБ та розмістило їх як вклад у Банку для отримання прибутків у вигляді відсотків, нарахованих на суму вкладу. При цьому Банку не брав на себе зобов`язання із збереження коштів ФФБ та здійснення обслуговування рахунку ФФБ.
5.8.          Правове регулювання правовідносин між Банком і Товариством здійснюється на підставі статей 1058, 1060 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а правовідносини між довірителями та Товариством здійснюються на підставі статей 1029, 1030 ЦК України.
5.9.          Положення статті 23 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", частини п`ятої статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" стосуються коштів, що знаходяться на рахунку ФФБ, управителем якого є банк, тобто перебувають в управлінні банку, щодо якого запроваджено процедуру ліквідації, при цьому, якщо управителем ФФБ є небанківська установа, якою є Позивач, повернення коштів ФФБ здійснюється за загальною процедурою як кредитору 7-ї черги.
5.10.          Відповідно до частини п`ятої статті 50 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", пункту 4.18 розділу 5 про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2 (далі - Положення), залишки коштів ФФБ повертаються виключно довірителям, які передали майно на підставі договору про участь у ФФБ в довірчу власність Товариству, тому в разі ліквідації банку повернення таких коштів безпосередньо управителю ФФБ, яким у цьому випадку є кредитор Банку - Товариство, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положенням не передбачено.
5.11.          Відсутні підстави для скасування рішення виконавчої дирекції Фонду від 11.09.2017 № 4077 в частині включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку у сьому чергу кредиторських вимог Позивача на суму 18  186 810, 51 грн та повернення коштів поза процедурою, визначеною статтями 45, 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
5.12.          Суд апеляційної інстанції помилково присудив на користь Позивача судові витрати на оплату позовної вимоги майнового характеру за рахунок Фонду, до якого такі вимоги не заявлялись, отже суд порушив положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

6.          Доводи Скаржника-2, викладені в касаційній скарзі
6.1.          Суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", щодо застосування якої до коштів, розміщених фінансовими установами на вкладних (депозитних) рахунках, відсутні висновки Верховного Суду.
6.2.          Суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин норми Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", з огляду на які Позивач не мав права передавати кошти ФФБ на депозитний рахунок, оскільки метою ФФБ є фінансування будівництва.
6.3.          Поточні рахунки для обліку залучених в управління коштів та фінансування будівництва відкрито Позивачем саме у ПАТ "Сбербанк" та ПАТ  КБ  "Приватбанк", які відповідно і є рахунками ФФБ.
6.4.          Позивач розмістив на депозитних рахунках власні кошти, що також підтверджується рішенням у справі № 910/4922/19.
6.5.          Постанова суду апеляційної інстанції винесена з порушенням статей 2, 5 ГПК України, оскільки висновки суду порушують завдання та основні засади господарського судочинства, що є підставою для скасування судового рішення на підставі статті 310 ГПК України.
6.6.          Апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що у справі № 826/20917/13а та у даній справі встановлено різні обставини та підстави виникнення заборгованості (різна правова природа коштів), що унеможливлює застосування до спірних правовідносин правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 826/20917/13а, оскільки суд не обґрунтував та не навів іншого правового висновку Верховного Суду, який варто застосувати до цих правовідносин. На думку Скаржника-2 слід застосовувати висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 826/20917/13а, а також у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 826/22893/15, в яких Суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати фізичних осіб (учасників недержавних пенсійних фондів) вкладниками банку, на яких розповсюджується дія і гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та відмовив у задоволенні позовних вимог.

7.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
7.1.          26.05.2020 Позивач подав відзив на касаційну скаргу Скаржника-1, в якому просить подану скаргу залишити без задоволення.
7.2.          Вважає, що зберігання коштів ФФБ на вкладному (депозитному) рахунку управителя ФФБ, якщо воно здійснюється відокремлено від власних коштів управителя ФФБ, не змінює правової природи таких коштів, які залишаються коштами ФФБ, що належать управителю ФФБ на праві довірчої власності.
7.3.          Позивач зазначає, що Правилами ФФБ (пункт 9.2 кожного з 13 Правил), так і договором про участь у ФФБ прямо встановлено, що винагородою управителя можуть бути депозитні відсотки, що свідчить про можливість відкриття депозитних рахунків.
7.4.          Вказує, що частина п`ята статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачає, що до ліквідаційної маси банку не включаються, зокрема, кошти на рахунку фонду фінансування будівництва, тому Банк зобов`язаний повернути активи ФФБ у повному обсязі їх законному розпоряднику.
7.5.Також додав, що ним було подано заперечення проти відкриття касаційного провадження, якому Верховний Суд не надав оцінки, а Позивач зазначав про те, що Фондом оскаржується рішення тільки в частині немайнової вимоги, а згідно із змістом касаційної скарги - повністю, тому неправомірно було сплачено судовий збір лише за немайнову вимогу. Оскарження окремо заявлених цій справі вимог є неможливим.  

8.          Розгляд справи Судом
8.1.08.05.2020 ухвалою Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Фонду та призначив розгляд справи у судовому засіданні на 09.06.2020.
8.2.          Разом з цим, 15.05.2020 ухвалою Верховного Суду подану 27.04.2020 Банком касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 08.06.2020.
8.3.          Ухвалою від 09.06.2020 розгляд касаційної скарги Фонду відкладено на 11.08.2020.
8.4.          Ухвалою від 25.06.2020 у задоволенні заяви Фонду про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 відмовлено.
8.5.          Ухвалою від 30.06.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Банку на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 та призначено розгляд у судовому засіданні на 11.08.2020.
8.6.          11.08.2020 у судовому засіданні за участю представників Позивача - Волкодав І. Ю., Савченко Ю. О. та Відповідачів - Остафійчук М. В., Гуленко  Ю.  М. оголошено перерву до 25.08.2020.
 8.7.          У судовому засіданні 25.08.2020 за участю представників Позивача - Волкодав І. Ю., Савченко Ю. О. та Фонду - Гуленко Ю. М. оголошено перерву до 01.09.2020.
 8.8.31.08.2020 на електронну адресу Суду від представника Позивача Волкодав  І. Ю. надійшло клопотання, в якому представник просить розгляд справи відкласти до стабілізації ситуації із захворюваністю або принаймні на період самоізоляції на дату після 15.09.2020; у разі необхідності вирішити питання про продовження касаційного розгляду справи. 
Зазначене клопотання мотивоване тим, що Позивач бере участь у розгляді справи виключно через своїх представників, зокрема, адвоката Волкодав  І.  Ю., яка має намір в судовому засіданні реалізувати свої процесуальні права, однак протягом 18.08.2020-28.08.2020 представник неодноразово відвідувала Шевченківський та Голосіївський районні суди м.  Києва, Окружний адміністративний суд міста Києва, де виявлено випадки спалаху інфекції covid-19 та можливо мала спілкування з особами, щодо яких в подальшому стало відомо як про таких, що інфіковані коронавірусом, у зв`язку з чим, враховуючи також, що карантинні заходи продовжені до 31.10.2020, а об`єктивно сталого істотного поліпшення епідеміологічної ситуації в Україні не спостерігається, представник прийняла рішення про необхідність перебування на самоізоляції.
До клопотання не додано жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених у ньому.
8.9.          Відповідно до частини першої статті 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.
8.10.          Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №  641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 760 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого з 12.03.2020 постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20.05.2020 №  392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., №  43, ст.  1394, № 52, ст. 1626).
8.11.          В той же час Cуд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
8.12.          З метою дотримання розумних строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду касаційної скарги у визначену дату.
8.13.          Суд констатує, що учасники справи, у тому числі Позивач через своїх представників, мали можливість висловити свої позиції у касаційних скаргах та відзивах на них, а також надати пояснення у судових засіданнях 11.08.2020 та 25.08.2020. При цьому, оголошуючи перерву в судовому засіданні 25.08.2020 Суд вказав, що така перерва необхідна йому для опрацювання правових позицій судів, та після неї не очікується надання будь-яких пояснень представниками учасників справи. Крім того Позивач не позбавлений можливості щодо направлення у судове засідання іншого представника чи участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
8.14.          У зв`язку з наведеним подане клопотання про відкладення розгляду справи Суд відхиляє.

9.          Встановлені судами обставини
9.1.09.11.2010 між Банком та Товариством (вкладник) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Раціональний" № 1735.001 (далі - Договір-1), відповідно до умов якого Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_14 (далі - вкладний рахунок) у національній валюті України для розміщення вкладником банківського вкладу.
9.2.В подальшому, сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору-1, зокрема, 28.05.2013 додаткову угоду № 1735.001/3, якою розділ 1-5 Договору-1 викладено в новій редакції.
9.3.Згідно з пунктами 1.1 - 1.4 Договору-1 вкладник розміщує на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_15 (далі - вкладний рахунок), відкритому Банком, банківський вклад у національній валюті України. Вид вкладу - на вимогу. Сума вкладу - 15 053 000 грн, яку вкладник має право поповнювати протягом строку дії цього Договору. При цьому максимальний залишок на вкладному рахунку не має перевищувати 23 000 000 грн. Розмір процентів річних, що нараховуються починаючи з 28.05.2013 на суму вкладу, визначену в пункті 1.3 цього договору - 11,5 %. Якщо загальна сума вкладу на вкладному рахунку перевищуватиме суму максимального залишку, вказаного в пункті 1.3 цього Договору, розмір процентів річних на суму вкладу за  період такого перевищення становитиме - 2 %.
9.4.Виплата процентів за вкладом за період з 25.09.2013 по 24.01.2014 включно - 25.01.2014, з 25.01.2014 - виплата процентів щомісячно 25 числа кожного місяця (пункт 1.5 Договору-1)
9.5.Пунктом 1.6 Договору-1 узгоджено, що сума грошових коштів, що повинна безперервно знаходитись на вкладному рахунку протягом строку цього договору, становить 9 250 000 грн.
9.6.Відповідно до пунктів 1.7 та 1.8 Договору-1 повернення вкладу здійснюється на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_16 у АТ "Сбербанк Росії". Виплата процентів за вкладом здійснюється на поточний рахунок вкладника №  НОМЕР_16 у АТ "Сбербанк Росії".
9.7.За пунктом 1.9 Договору-1 виплата згідно з пунктом 1.7 та 1.8 може здійснюватись на інші рахунки вкладника за його бажанням, якщо про такі рахунки він повідомить банк листом за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи (особа якої встановлюється, а повноваження перевіряються), який (підпис) скріплюється печаткою вкладника.
9.8.Цей договір набирає чинності (вважається укладеним) з моменту підписання його сторонами та діє до 10.06.2014, або до списання вкладу з вкладного рахунку з інших підстав (пункт 5.1 Договору-1).
9.9.          10.06.2014 між Банком та Товариством (вкладник) укладено Договір банківського вкладу (депозиту) "Раціональний" № 1735.002 (далі - Договір-2), відповідно до умов якого Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_17 (вкладний рахунок) у національній валюті України для розміщення вкладником банківського вкладу.
9.10.          08.06.2016 сторони уклали додаткову угоду № 1735.002/5 до Договору-2.
9.11.          Згідно з пунктами 1.2- 1.6 Договору-2 вид вкладу - на вимогу. Сума вкладу - 15 700 000 грн, яку вкладник має право поповнювати та зменшувати з урахуванням пункту 1.6 Договору протягом строку дії цього договору. При цьому максимальний залишок на вкладному рахунку не має перевищувати 25 000 000 грн. Розмір процентів річних, що нараховуються, починаючи з 08.06.2016, на суму вкладу, визначену в пункті 1.3 цього договору - 7 %. Якщо загальна сума вкладу на вкладному рахунку перевищуватиме суму максимального залишку, вказаного в пункті 1.3 цього договору, розмір процентів річних на суму, яка перевищує встановлений договором максимальний залишок, за період такого перевищення становитиме 2 %. Сума грошових коштів, що повинна безперервно знаходитись на вкладному рахунку протягом строку цього Договору, становить 15 700 000 грн.
9.12.          Відповідно до пунктів 1.7 та 1.8 Договору-2 повернення вкладу здійснюється на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_18 у ПАТ  КБ  "Приватбанк". Виплата процентів за вкладом здійснюється на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_18 у ПАТ КБ "Приватбанк".
9.13.          Згідно з пунктом 1.9 Договору-2 виплата згідно з пунктами 1.7 та 1.8 може здійснюватись на інші рахунки вкладника за його бажанням, якщо про такі рахунки він повідомить банк листом за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи (особа якої встановлюється, а повноваження перевіряються), який (підпис) скріплюється печаткою вкладника.
9.14.          Цей договір набирає чинності (вважається укладеним) з моменту підписання його сторонами та діє до 08.06.2018, або до списання вкладу з вкладного рахунку з інших підстав (пункт  6.1 Договору-2).
9.15.          13.04.2016 між сторонами укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Раціональний" № 1735.003 (далі - Договір-3), відповідно до умов якого, Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №  НОМЕР_19 (далі - вкладний рахунок) у національній валюті України для розміщення вкладником банківського вкладу.
9.16.          13.04.2017 сторонами укладено додаткову угоду № 1735.004 до Договору-3, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти розділи 1- 6 Договору у новій редакції.
9.17.          Згідно з пунктом 1.1 Договору-3 Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_20 (далі - вкладний рахунок) для розміщення вкладником банківського вкладу (депозиту).
9.18.          Згідно з пунктами 1.2- 1.6 Договору-3 вид вкладу - на вимогу. Сума вкладу - 14 923 000 грн, яку вкладник має право поповнювати та зменшувати з урахуванням пункту 1.6 договору протягом строку дії цього договору. При цьому максимальний залишок на вкладному рахунку не має перевищувати 20 000 000 грн. Розмір процентів річних, що нараховуються на суму вкладу, визначену в пункті 1.3 цього договору - 11,5 %. Якщо загальна сума вкладу на вкладному рахунку перевищуватиме суму максимального залишку, вказаного в пункті 1.3 цього договору, розмір процентів річних на суму, яка перевищує встановлений договором максимальний залишок, за період такого перевищення становитиме 2 %. Виплата процентів за вкладом - кожний 25 календарний день кожного місяця; в кінці стоку вкладу. Сума грошових коштів, що повинна безперервно знаходитись на вкладному рахунку протягом строку цього Договору, становить 49 000 грн.
9.19.          Відповідно до пункту 1.7 та 1.8 Договору-3 повернення вкладу або його частини, здійснюється на поточний рахунок вкладника, за виключенням випадків, визначених пунктами 2.1.8 та 3.13 цього договору за наступними реквізитами: № НОМЕР_18 у Філії "Київсіті" ПАТ КБ "Приватбанк". Виплата процентів за вкладом здійснюється на поточний/депозитний рахунок вкладника, за виключенням випадків, визначених пунктами 2.1.8 та 3.1.3 цього договору, за наступними реквізитами: № НОМЕР_18 у Філії "Київсіті" ПАТ КБ "Приватбанк".
9.20.          За умовами пункту 1.9 Договору-3 виплата згідно з пунктами 1.7 та 1.8 може здійснюватись на інші рахунки вкладника за його бажанням, якщо про такі рахунки він повідомить банк листом за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи (особа якої встановлюється, а повноваження перевіряються), який (підпис) скріплюється печаткою вкладника.
9.21.          Цей договір набирає чинності (вважається укладеним) з моменту підписання його сторонами та діє до 17.04.2018 або до списання вкладу з вкладного рахунку з інших підстав (пункт 6.1 Договору-3).
9.22.          13.04.2017 між сторонами укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Раціональний" № 1735.005 (далі - Договір-4), відповідно до умов якого Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №  НОМЕР_21 (далі - вкладний рахунок) для розміщення вкладником банківського вкладу (депозиту).
9.23.          Згідно з пунктами 1.2- 1.6 Договору-4 вид вкладу - на вимогу. Сума вкладу - 3 741 810,51 грн, яку вкладник має право поповнювати та зменшувати з урахуванням пункту 1.6 договору протягом строку дії цього договору. При цьому максимальний залишок на вкладному рахунку не має перевищувати 10 000 000 грн. Розмір процентів річних, що нараховуються на суму вкладу, визначена в пункті 1.3 цього договору - 11,5 %. Якщо загальна сума вкладу на вкладному рахунку перевищуватиме суму максимального залишку, вказаного в пункті 1.3 цього договору, розмір процентів річних на суму, яка перевищує встановлений договором максимальний залишок, за період такого перевищення становитиме 2 %. Виплата процентів за вкладом - кожний 25 календарний день кожного місяця; в кінці строку вкладу. Сума грошових коштів, що повинна безперервно знаходитись на вкладному рахунку протягом строку цього договору, становить 10 000 грн.
9.24.          Відповідно до пунктів 1.7 та 1.8 Договору-4 повернення вкладу або його частини здійснюється на поточний рахунок вкладника за виключенням випадків, визначених пунктами 2.1.8 та 3.13 цього договору за наступними реквізитами: № НОМЕР_18 у Філії "Київсіті" ПАТ КБ "Приватбанк". Виплата процентів за вкладом здійснюється на поточний/депозитний рахунок вкладник, за виключенням випадків, визначених пунктами 2.1.8 та 3.1.3 цього договору, за наступними реквізитами: № НОМЕР_18 у Філії "Київсіті" ПАТ КБ "Приватбанк".
9.25.          Згідно з пунктом 1.9 Договору-4 виплата згідно з пунктами 1.7 та 1.8 може здійснюватись на інші рахунки вкладника за його бажанням, якщо про такі рахунки він повідомить банк листом за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи (особа якої встановлюється, а повноваження перевіряються), який (підпис) скріплюється печаткою вкладника.
9.26.          Цей договір набирає чинності (вважається укладеним) з моменту підписання його сторонами та діє до 17.04.2018, або до списання вкладу з вкладного рахунку з інших підстав (пункт  6.2 Договору-4).
9.27.          24.04.2017 на підставі рішення Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 24.04.2017 №  264-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "ДІАМАНТБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1684 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "ДІАМАНТБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".
Згідно з цим рішенням розпочато процедуру виведення Банку з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 17 год. 00 хв. 24.04.2017 до 23.05.2017 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Банку, визначені статтями 37- 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", начальнику відділу моніторингу операцій проблемних банків департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Старцевій Тетяні Володимирівні строком на один місяць з 17 год. 00 хв. 24.04.2017 до 23.05.2017 включно.
9.28.          Відповідно до рішення Правління НБУ від 22.06.2017 № 394-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ДІАМАНТБАНК" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.06.2017 № 2663 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ДІАМАНТБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".
Згідно з цим рішенням розпочато процедуру ліквідації Банку з 24.06.2017 до 23.06.2019 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Банку, визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47- 52, 52^1, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, крім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Тімоніну Олександру Олексійовичу строком на два роки з 24.06.2017 до 23.06.2019 включно.
9.29.          18.07.2017 Позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою №  297 від 12.07.2017 про включення до реєстру кредиторів, відповідно до якої просив включити вимоги Товариства на суму 34 318 017,88 грн до акцептованих вимог кредиторів Банку, а саме 19 241 810,51 грн до реєстру вимог фізичних осіб, щодо яких Товариство виступає як управитель, 15  076 207,37 грн до реєстру вимог юридичних осіб та просив кошти фізичних осіб перерахувати на рахунки ФФБ, а кошти, які належать юридичній особі - Товариству на рахунок у ПАТ КБ "Приватбанк".
9.30.          Листом від 18.09.2017 Відповідач-1 повідомив Позивача про те, що його вимоги включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів сьомої черги погашення та підлягають задоволенню в сумі 34 318 017,88 грн.
9.31.          В листі № 409 від 10.10.2017 до Відповідача-1 Позивач зазначив, що, оскільки сума 19 241 810,52 грн перебуває в управлінні ФФБ Товариства та була включена до вимог кредиторів сьомої черги погашення, таке рішення Відповідача-1 свідчить про неналежну оцінку Фондом майна, що включається до ліквідаційної маси та повинно бути змінено.
9.32.          Відповідач-1 в свою чергу надав відповідь № 1787/25.1л від 25.10.2017, у якій зазначив, що закон не містить виключень з механізму повернення коштів з поточного рахунку при ліквідації банку інакше ніж у порядку задоволення вимог кредиторів у черговості, передбаченій законом.

10.          Позиція Верховного Суду
10.1.          Як встановлено судами попередніх інстанцій, між Позивачем та Відповідачем-1 у справі виникли правовідносини з договорів банківського вкладу (депозиту), за якими, відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України, одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Частиною третьою цієї статті передбачено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. 
10.2.          Звертаючись до суду з цим позовом, Товариство зазначає, що у Банку запроваджено процедури тимчасової адміністрації та, в подальшому, ліквідації, а кошти, розміщені на депозитному рахунку згідно з укладеними сторонами Договорами, включено до ліквідаційної маси Банку неправомірно, оскільки такі є коштами ФФБ, які, відповідно до частини п`ятої статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не підлягають включенню до ліквідаційної маси банку.
10.3.          Загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, а також правові засади та особливості випуску, розміщення та обліку сертифікатів фондів операцій з нерухомістю встановлює Закон України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю".
10.4.          Стаття 2 вказаного Закону визначає, що управитель - фінансова установа, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду та відповідає вимогам, встановленим цим Законом. 
10.5.          При цьому, відповідно до частини першої статті 4 цього Закону управителем може бути фінансова установа, що отримала в установленому законодавством порядку ліцензію на здійснення визначеної цим Законом діяльності.
10.6.          Статтею 5 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" передбачено, що фінансові установи створюють фонди за власною ініціативою в порядку, визначеному цим Законом. Залежно від мети створення фонд може бути, зокрема, фондом фінансування будівництва, метою якого є отримання довірителями ФФБ у власність житла.
10.7.          Згідно зі статтею 2 цього Закону ФФБ - це кошти, передані управителю ФФБ в управління, які використані чи будуть використані управителем у майбутньому на умовах Правил фонду та договорів про участь у ФФБ. 
10.8.          При цьому, ФФБ не є юридичною особою (частина перша статті 11 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю").
 10.9.          Відповідно до частини першої статті 7 вказаного Закону управитель фонду на праві довірчої власності здійснює управління фондом та для досягнення мети управління майном, визначеної установниками цього фонду, перераховує частину отриманих коштів у напрямах, зазначених у Правилах. Для ФФБ - це фінансування будівництва, для ФОН - це здійснення операцій з нерухомістю. Решта коштів залишається в управлінні управителя відповідно до Правил фонду.
10.10.          За частинами одинадцятою, дванадцятою статті 11 Закону України "Про фінансово-кредитні операції і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" управитель, який не є банківською установою, відкриває в обраному ним банку на своє ім`я окремий поточний рахунок, який є рахунком фонду.
Рахунки ФФБ управитель використовує для обліку залучених в управління коштів; здійснення розрахунків за операціями з управління ФФБ; зберігання оперативного резерву, сформованого за рахунок залучених в управління коштів
10.11.          Разом з цим, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються та регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
10.12.          Частинами першою, п`ятою статті 50 цього Закону визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку.
Іпотечні активи, що перебувають в управлінні банку, об`єкти довірчої власності, а також кошти на рахунку фонду фінансування будівництва або майно фонду операцій з нерухомістю, у тому числі кошти на його рахунку, що перебувають в управлінні банку, не включаються до ліквідаційної маси банку. Розпорядження такими активами здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю".
10.13.          Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що для обліку коштів, переданих управителю ФФБ, управитель відкриває відповідний поточний рахунок, який є рахунком ФФБ, на грошові кошти, розміщені на якому, розповсюджується заборона щодо включення до ліквідаційної маси банку, який перебуває в процедурі ліквідації, встановлена частиною п`ятою статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
10.14.          При цьому, Законом України "Про фінансово-кредитні операції і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" не визначено інших рахунків, які є рахунками ФФБ, як і не визначено таких рахунків Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а вказана заборона стосується саме коштів, розміщених на рахунку ФФБ, яким, у розумінні вказаного Закону України "Про фінансово-кредитні операції і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", є окремий поточний рахунок, відкритий управителем фонду.
10.15.          Відтак, не підлягають включенню до ліквідаційної маси банку грошові кошти, розміщені в цьому банку на рахунку ФФБ, яким є поточний рахунок відповідно до положень вказаного Закону. 
10.16.          Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, встановивши підтвердження надходження спірних коштів з рахунків ФФБ та подальше повернення їх безпосередньо на рахунки ФФБ, зазначивши про те, що ці кошти є саме коштами ФФБ, дійшов помилкового висновку про те, що вказані кошти, які розміщені на вкладному (депозитному) рахунку управителя ФФБ у банку, щодо якого введено процедуру ліквідації, передбачену Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не включаються до ліквідаційної маси банку.
10.17.          Натомість місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що на грошові кошти, розміщені на депозитних рахунках у банку, не розповсюджується передбачена Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заборона на включення до ліквідаційної маси банку, а Позивач, у розумінні цього Закону, є саме кредитором Банку.
10.18.          З огляду на викладене відсутні підстави вважати неправомірним рішення виконавчої дирекції Фонду про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів сьомої черги спірних грошових коштів, розміщених на вкладному (депозитному) рахунку, попри встановлені судами обставини перерахування цих коштів з рахунків ФФБ, та, відповідно, відсутність підстав для скасування цього рішення, а також зобов`язання Банку вчинити дії з повернення цих грошових коштів на рахунок Позивача.
10.19.          Водночас, за змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14 та постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/23369/17).
10.20.          Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).
10.21.          Суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, за якою, вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.
10.22.          З огляду на наведене, враховуючи відсутність підстав для висновку про те, що право чи законний інтерес Позивача підлягає захисту, у зв`язку з відсутністю підстав вважати це право або інтерес такими, що порушені, не визнаються або оспорюються, Суд не вдається до оцінки ефективності обраного Позивачем способу захисту відповідно до заявлених позовних вимог про зобов`язання Відповідача-1 вчинити дії з повернення грошових коштів на рахунок Позивача, тому доводи останнього в цій частині, які зводяться до аналізу ефективності цієї вимоги відносно наслідків її задоволення, Суд відхиляє як недоречні.
10.23.          Відповідно до статті 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
10.24.          За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення місцевого господарського суду, однак з мотивів, викладених у цій постанові, у зв`язку з чим касаційні скарги необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у справі № 910/14065/18 скасувати, рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      К. М. Пільков

Судді                                                                                          В. А. Зуєв

                                                                                          Ю. Я. Чумак