ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року	Львів	Справа № 460/2234/20 пров. № А/857/6056/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року (прийняте у м. Рівне суддею Борискіним С.А.; дата складення рішення у повному обсязі 23.04.2020) в адміністративній справі № 460/2234/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

                                                    В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо неприйняття рішення по заяві про перерахунок пенсії від 28.02.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату йому  без обмеження граничного розміру пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", в редакції що діяла на час призначення пенсії позивачу, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 № 18-115.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що у 2005 році йому призначено пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ у розмірі 90 % від суми заробітної плати. 30.08.2017 постановою Кабінету Міністрів України від  № 657 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури та збільшено розміри їхніх посадових окладів та надбавок до посадових окладів за класні чини. З метою перерахунку раніше призначеної йому пенсії ним отримано довідку прокуратури Рівненської області про заробітну плату від 28.02.2020 № 18-115 за аналогічною посадою та надіслано до територіального органу Пенсійного фонду України заяву про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній станом на час призначення пенсії), з покликанням на рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019. Проте, відповідач не провів перерахунок його пенсії.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував той факт, що Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України не прийнято нормативно-правового акту, який би регламентував підстави, зміст та механізм проведення перерахунку пенсій такій категорії пенсіонерів, а також норми статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Вказує, що підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, відповідно до частини 20 якої (у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII) встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак Урядом відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було. Внесенні зміни у статтю 86 Закону України «Про прокуратуру» рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019 визнані неконституційними і вказана стаття відновила свою первинну редакцію з 13.12.2019. Однак вказаною редакціє передбачено лише умову проведення перерахунку пенсії, проте не встановлено механізму проведення такого перерахунку. Також не погоджується і задоволенням позовних вимог у проведенні перерахунку пенсії позивача із 90 % від суми місячної заробітної плати, не врахувавши, що ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», що діє на момент звернення із позовною заявою, пенсія призначається в розмірі 60 % від суми місячної заробітної плати. Вказує на відсутність підстав для виплати пенсії позивачу без обмеження максимального розміру пенсії, оскільки таке обмеження в становлено на законодавчому рівні.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 працював в органах прокуратури та з 2005 року отримує пенсію за вислугою років, призначену на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ  (далі також - Закон № 1789-ХІІ) у розмірі 90 % від складових заробітної плати.
Довідкою прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 № 18-115 позивачу надано інформацію про розмір і складові місячного заробітку на посаді начальника відділу прокуратури Рівненської області за нормами чинними на 06.09.2017, з урахуванням: окладу, класного чину, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи та премії.
28.02.2020 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної йому пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" в розмірі та на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 та довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 № 18-115.
11.03.2020 позивач звертався до відповідача із заявою щодо розгляду питання про проведення йому перерахунку пенсії відповідно до поданої заяви від 28.02.2020.
Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області питання щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії не вирішено.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії за вислугою років, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги щодо перерахунку пенсії позивача на підставі поданої ним довідки прокуратури та наявність правових підстав для проведення перерахунку пенсії відповідно до вказаної довідки, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 22, ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а тому при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Щодо застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, то такі не мають зворотної дії в часі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважаючи, що такі відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними з огляду на таке.

За вимогами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789- XІІ (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 50-1 Закону № 1789- XІІ).
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 17 ст. 50-1 Закону № 1789- XІІ).

Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI ,,Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи до статті 50-1 Закону № 1789-XІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.
Водночас, положення ст. 50-1 № 1789-XІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VI не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.
Згідно з частинами 13, 18 ст. 50-1 № 1789-XІІ (в редакції Закону№ 3668-VI) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

14.10.2014 прийнятий новий Закон України ,,Про прокуратуру № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015.
Відповідно до ч.20 ст. 86 Закону № 1697-VII (в первинній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону від 14.10.2014 № 1697-VII попередній Закон від 05.11.1991 № 1789-XІІ із змінами частково втратив чинність, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст. 50-1.
Законом України від 02.03.2015 № 213- VII внесені зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-XІІ, а саме частиною 15 цієї статті визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз вказаних вище правових норм вказує на те, що нова редакція статті 50-1 Закону № 1789-XІІ суттєво звужує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності новою редакцією.

Також, абзацом 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-VII передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Вказана редакція абзацу 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII викладена внаслідок внесення змін згідно із Законом України від 24.12.2015 № 911-VIIІ ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 01.01.2016 .

При цьому, згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIIІ дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 1 січня 2016 року.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ ,,Прикінцеві та перехідні положення Закону від 08.07.2011 № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Поряд з цим, статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до статті 22 Конституції України не допускається.

Суд першої інстанції встановив і такі обставини підтверджуються матеріалами справи, що позивачу пенсія за вислугою років призначена у порядку та на підставі статті 50-1 Закону № 1789-XІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Таким чином, колегія суддів вважає, що новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами від 02.03.2015 № 213- VII, від 28.12.2014 № 76-VIII та від 14.10.2014 № 1697-VII, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст. 50-1 Закону № 1789-XІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії).
Відтак, у цьому випадку до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії та зменшуватися відсотковий розмір пенсії від суми місячної заробітної плати, оскільки такі звужують його права.

Надалі, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015, до ч. 18 ст. 50-1 ст. 50-1 Закону від 05.11.1991 № 1789-XІІ (в редакції Закону від 08.07.2011 № 3668-VI ) та до ч. 20 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII внесені зміни, зокрема, вказані частини викладено у однакових редакціях: ,,Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 № 76-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, у тому числі щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Однак, Кабінет Міністрів України не прийняв жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було передбачено ч. 18 ст. 50-1 Закону від 05.11.1991 № 1789-XІІ , а потім - ч. 20 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII (зі змінами згідно Закону від 28.12.2014 № 76-VIII ) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку.

Аналогічні правові висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 по справі № 127/11766/16-а, від 14.02.2018 по справі № 569/5531/16-а, від 22.08.2018 по справі № 754/15912/16-а.

Так, постановою Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019, якими визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
У п. 54 вказаної постанови Верховний Суд звертає увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом від 14.10.2014 № 1697-VII покладено саме на відповідача, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури та численних звернень пенсіонерів до суду щодо оскарження таких дій територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

Колегія суддів вважає, що неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує ст. 22 Конституції України.
Правильно зауважив суд першої інстанції, що відсутність нормативного документу, і регулювання умов і порядку перерахунку пенсій не може позбавити позивача гарантованого Конституцією і Законом України "Про прокуратуру" права, оскільки встановлене та наявне право на перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсій не може бути нівельоване у зв`язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана та реалізована.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення ч. 20 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).
Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення по справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 є втрата чинності з 13.12.2019 норм ч. 20 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами.

Системний аналіз норм свідчить, що Закон від 14.10.2014 № 1697-VII з 13.12.2019 не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.
Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала чинності 06 вересня 2017 року, затверджено нові схеми посадових окладів працівникам органів прокуратури, однак така не містить положень, які б закріплювали умови та порядок (можливість) перерахунку пенсій за вислугу років у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.
Отже, постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 є підставою для проведення позивачу перерахунку пенсії за вислугу років.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та додав довідку прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 №18-115  з інформацією про розмір і складові місячного заробітку на посаді, аналогічній, з якої позивач вийшов на пенсію, проте останній не провів такого перерахунку, і як вказував у відзиві на позовну заяву, через відсутність порядку проведення перерахунку пенсій.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність  бездіяльності відповідача щодо перерахунку пенсії позивача на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 №18-115, яка складена на бланку органу прокуратури, містить обов`язкові реквізити, підписана посадовими особами та скріплена гербовою печаткою, містить інформацію про назву та розмір складових заробітної плати за аналогічною посадою, зазначено ім`я особи, якій видано таку довідку. Тобто, наявні правові підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до вказаної довідки. Не встановлення порядку і механізму не може позбавити позивача права на спірний перерахунок пенсії, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість заявленого позову та необхідності його задоволення.

Що ж стосується доводів відповідача про подання довідки про розмір заробітної плати за довільною формою, то така позиція відповідача не відповідає принципу верховенства права, адже аналізуючи наданий документ пенсійний орган має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми.

Отож, з 13.12.2019 особа, якій призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» за визначених частиною 20 статті 86 Закону №1697-VII умов має підстави очікувати перерахунок (збільшення розміру) її пенсії у визначеному законом порядку.
При цьому, відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№25921/02) Європейський суд з прав людини, практика якого використовується судами разом з Конвенцією як джерело права, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства (Stretch v. the United Kingdom № 44277/98).
У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності». Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність (Maltzan (Freiherr Von) аnd оthers v. the Germany № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Таким чином, в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, позивач, отримуючи пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про прокуратуру», мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії у визначених законодавством випадках та виплату перерахованої пенсії в розмірі, встановленому чинними нормативно-правовими актами.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що окружний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з до-держанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, а зводяться до їх переоцінки та незгоди з ними, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                             П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року в адміністративній справі № 460/2234/20  - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Постанова складена у повному обсязі 02 вересня 2020 року.