ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6014/20 Справа № 2-120/2010 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 214/6682/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:
позивач  -  ОСОБА_1 ,
відповідачка  -   ОСОБА_2 ,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження,  відповідно до ч.2 ст.247  ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу,  апеляційну скаргу   ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник  ОСОБА_3 ,   на ухвалу  Центрально-Міського  районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року, яка постановлена суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 24 квітня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-120/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконком Центрально-Міської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди на підставі рішення Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2010 року, відповідно до якого провадження у справі закрито у зв`язку з укладенням мирової угоди.
06 травня 2020 року відповідачка  ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася до суду із  апеляційною скаргою на  ухвалу  Центрально-Міського  районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року, в якій просила суд апеляційної інстанції визнати недійсним відновлення матеріалів втраченого судового провадження, скасувати ухвалу суду та направити матеріали по відновленню справи №2-120/2010 на розгляд іншому судді.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.
Від представника третьої особи Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням представника у щорічній відпустці, а інші учасники справи клопотань про відкладення розгляду справи не надавали, про неможливість прибути у визначений час до суду не повідомили. 
Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Згідно статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. 
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Оскільки, представником третьої особи Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, не надано доказів неможливості прибути у судове засідання інших представників юридичної особи, а інші учасники справи не заявляли клопотань щодо відкладення розгляду справи, колегія суддів, зважаючи на вищевикладене, визнала неявку учасників справи у судове засідання такою, що не перешкоджає судовому розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів відновленого втраченого судового провадження у цивільній справі №2-120/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконком Центрально-Міської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, слідує, що 13 березня 2020 року відповідачка ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , подала до суду апеляційної інстанції копію апеляційної скарги від 02 березня 2020 року з додатками, яка подана нею до суду першої інстанції 02 березня 2020 року, на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від  05 лютого 2010  року, якою   визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діяв за довіреністю ОСОБА_4 . Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконком Центрально-Міської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, закрито в зв`язку з укладенням мирової угоди. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2020 року витребувано з Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області справу № 2-120/2010.
23 березня 2020 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшов лист Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за вихідним №1777 від 20.03.2020 року та замінник матеріалу по цивільній справі №2-120/2010 на 20-ти аркушах, в якому суд першої інстанції повідомив, що 02 березня 2020 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , на  ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від  05 лютого 2010 року, яка була приєднана до матеріалів цивільної справи №2-120/2010 та 04 березня 2020 року підготовлена до направлення до Дніпровського апеляційного суду разом з супровідним листом за вихідним №1320, із передачею справи кур`єру, однак на теперішній час матеріали цивільної справи відсутні та в суді проводиться службова перевірка (а.с. 71).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2020 року матеріали по апеляційній скарзі відповідачки ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , на  ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від  05 лютого 2010 року, повернуто до Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для відновлення втраченого судового провадження.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-120/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконком Центрально-Міської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди на підставі рішення Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2010 року, відповідно до якого провадження у справі закрито у зв`язку з укладенням мирової угоди.
Колегія суддів не може погодитись з такою ухвалою суду, оскільки судом відновлено втрачене судове провадження з порушенням норм процесуального права.
Так, відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".
У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
За приписами частини 1 ст.488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.
Частиною 1 ст.489 ЦПК України визначено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.
За змістом ст.493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.
Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.
Відповідно до частини третьої ст.494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження, суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.
За змістом розділу десятого «Відновлення втраченого судового провадження» ЦПК України обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, законодавцем віднесено на розсуд суду. Так, відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У зв`язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення. Для оскарження судового рішення, його перегляду за нововиявленими обставинами необхідним є не лише відновлення самого рішення, а й відновлення письмових доказів у справі, які досліджувалися судом і результати оцінки яких відображені у такому рішенні.
Незалежно від заявленої мети відновлення втраченого судового провадження, резолютивна частина ухвали про відновлення такого провадження обов`язково має містити повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі, оскільки наведений судом текст відновленого рішення у справі фактично замінює його втрачений оригінал.
Натомість, постановляючи ухвалу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-120/2010, суд першої інстанції дійшов висновку, що, на підставі зібраних і перевірених матеріалів, можливо відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-120/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконком Центрально-Міської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди на підставі рішення Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2010 року, відповідно до якого провадження у справі закрито у зв`язку з укладенням мирової угоди, про що зазначив, як в мотивувальній, так і в резолютивній частині оскаржуваної ухвали суду, не навівши у резолютивній частині відомостей щодо відновлення письмових доказів у справі, які досліджувалися судом і результати оцінки яких відображені у такому рішенні, а також не зазначивши повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
При цьому, апеляційна скарга відповідачки  ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , в частині визнання недійсним відновлення матеріалів втраченого судового провадження та направлення матеріалів по відновленню справи №2-120/2010 на розгляд іншому судді, задоволенню не підлягає, оскільки, згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України,  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Крім того, відповідачка  ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , надала до суду апеляційної інстанції клопотання про витребування доказів та  виклик свідків, які не можуть бути задоволені, оскільки колегією суддів вирішено питання щодо скасування ухвали Центрально-Міського  районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та повернуто матеріали до суду першої інстанції для продовження розгляду, що надасть відповідачці можливість звернутися з аналогічними клопотаннями до суду першої інстанції. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що в суді першої інстанції такі докази не досліджувалися, а, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник  ОСОБА_3 ,    - задовольнити.
Ухвалу Центрально-Міського  районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року - скасувати.
Матеріали щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкодинаправити до Центрально-Міського  районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської областідля продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 серпня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: