Справа № 163/1032/20  Провадження №33/802/426/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ст.472 МК України 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 травня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою судді провадження у справі за протоколами про порушення митних правил №2954/20500/19, №2955/20500/19 та №2956/20500/19 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає по АДРЕСА_1 , працюючої митним брокером ТОВ "МІ-7", за ознаками правопорушень, передбачених ст.472 МК України, - закрито на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень. 
Вилучені за цими протоколами автомобілі марки: 1) "Вольво", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; 2) "Вольво", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; 3) "Вольво", ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , - повернуто ТОВ "БЕТТА ГРАНТ" для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.
Товарно-супровідні документи, що містяться в матеріалах справи, повернуто ТОВ "БЕТТА ГРАНТ".
Відповідно до протоколів, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення митних правил, а саме за наступних обставин:
- №2954/20500/19, ОСОБА_1 13.11.2019 року подала посадовій особі митного поста "Луцьк" митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA205090/2019/130622 для митного оформлення автомобіля "Вольво" моделі "FM 13.400", 2007 календарного року виготовлення, 2007 модельного року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , як сідельного тягача з призначенням для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування, за кодом 8701209000 згідно УКТ ЗЕД.
На запит митного органу ТОВ з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" надала інформацію про те, що задекларований ОСОБА_1 автомобіль "Вольво" є вантажним автомобілем для встановлення кузова або використання як платформи, конструкцією транспортного засобу не передбачено його використання як сідельного тягача.
За результатами огляду транспортного засобу виявлено ознаки вантажного автомобіля, підготовлено і направлено запит для вирішення складного випадку класифікації товару. Класифікаційним рішенням митниці №КТ-UA205000-0059-2019 встановлено опис транспортного засобу як вантажного автомобіля для встановлення кузова або платформи і класифікованого за кодом 8704239900 згідно УКТ ЗЕД. З врахуванням такого класифікаційного рішення різниця в митних платежах при митному оформленні транспортного засобу становить 681 661,23 грн.
- № 2955/20500/19, ОСОБА_1 13.11.2019 року подала посадовій особі митного поста "Луцьк" митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA205090/2019/130623 для митного оформлення автомобіля "Вольво" моделі "FM 13.400", 2006 календарного року виготовлення, 2007 модельного року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , як сідельного тягача з призначенням для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування, за кодом 8701209000 згідно УКТ ЗЕД.
На запит митного органу ТОВ з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" надало інформацію про те, що задекларований ОСОБА_1 автомобіль "Вольво" є вантажним автомобілем для встановлення кузова або використання як платформи, конструкцією транспортного засобу не передбачено його використання як сідельного тягача.
За результатами огляду транспортного засобу виявлено ознаки вантажного автомобіля, підготовлено і направлено запит для вирішення складного випадку класифікації товару. Класифікаційним рішенням митниці № КТ-UA205000-0060-2019 встановлено опис транспортного засобу як вантажного автомобіля для встановлення кузова або платформи і класифікованого за кодом 8704239900 згідно УКТ ЗЕД. З врахуванням такого класифікаційного рішення різниця в митних платежах при митному оформленні транспортного засобу становить 681 661,39 грн.
       - № 2956/20500/19, ОСОБА_1 19.11.2019 року подала посадовій особі митного поста "Луцьк" митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA205090/2019/133068 для митного оформлення автомобіля "Вольво" моделі "FM 13.400", 2007 календарного року виготовлення, 2007 модельного року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , як сідельного тягача з призначенням для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування, за кодом 8701209000 згідно УКТ ЗЕД.
       На запит митного органу ТОВ з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" надало інформацію про те, що задекларований ОСОБА_1 автомобіль "Вольво" є вантажним автомобілем для встановлення кузова або використання як платформи, конструкцією транспортного засобу не передбачено його використання як сідельного тягача.
       За результатами огляду транспортного засобу виявлено ознаки вантажного автомобіля, підготовлено і направлено запит для вирішення складного випадку класифікації товару. Класифікаційним рішенням митниці № КТ-UA205000-0061-2019 встановлено опис транспортного засобу як вантажного автомобіля для встановлення кузова або платформи і класифікованого за кодом 8704239900 згідно УКТ ЗЕД. З врахуванням такого класифікаційного рішення різниця в митних платежах при митному оформленні транспортного засобу становить 675 421,65 грн.
       За кожним протоколом дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковано за ст.472 МК України.
       Судом першої інстанції розгляд протоколів на підставі ч.2 ст.36 КпАП України об`єднано в одне провадження.
       Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад порушень, передбачених ст.472 МК України, оскільки не доведено факту незаявлення точних та достовірних відомостей про назву чи найменування транспортних засобів.
       Не погодившись із таким судовим рішенням, Волинська митниця Держмитслужби  подала апеляційну скаргу в якій просить його скасувати на прийняти нове, яким визнати винною  ОСОБА_1  у порушенні митних правил за ст.472 МК України та накласти на неї стягнення в межах санкцій даної норми Закону. Вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.472 МК України, є безпідставним, оскільки в матеріалах справи наявні достатні докази того, що  ОСОБА_1  вчинила дані адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 та її захисник Михалевич М.М. будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, будь-яких клопотань або заяв про відкладення справи не подавали.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку представника митниці, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.
Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті судового рішення були дотримані в повній мірі.
Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.472 МК України є правильним виходячи з наступного.
Процедура декларування визначена Митним кодексом України. Так, у п.5 ч.8 ст.257 цього Кодексу зазначено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: … відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; … г) код товару згідно з УКТ ЗЕД.
Водночас, в ч.ч.4-7 ст.69 МК України передбачено, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Судом першої інстанції вірно встановлено наступні обставини, які повністю відповідають матеріалам справи.
Так, факт декларування ОСОБА_1 трьох автомобілів марки "Вольво" як сідельних тягачів з призначенням для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування за кодом 8701209000 згідно УКТ ЗЕД стверджений оформленими нею митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №UA205090/2019/130622, №UA205090/2019/130623 та №UA205090/2019/133068.
У кожному випадку декларування ОСОБА_1 до декларацій було додано товарно-супровідні документи та звіт оцінювача-товарознавця ОСОБА_3 про віднесення транспортних засобів до сідельних тягачів і такого ж змісту інформацію менеджера ТОВ "ФХ Сервіс" ОСОБА_4 .
Під час здійснення провадження митницею на запит митного органу ТОВ з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" повідомило, що вилучені за цим протоколом автомобілі "Вольво" відносяться до вантажних автомобілів для встановлення кузова або використання платформи, а конструкцією автомобіля не передбачено його використання як сідельного тягача.
За результатами проведення митного огляду кожного транспортного засобу відповідний відділ митного оформлення звертався із запитом про вирішення складного випадку класифікації товару.
Після розгляду таких звернень, відділом УАМП та МТР Волинської митниці винесено три класифікаційних рішення від 26.11.2019 року №КТ-UA205000-0060-2019, №КТ-UA205000-0059-2019, №КТ-UA205000-0061-2019, в яких опис кожного транспортного засобу визначено як "вантажний автомобіль для встановлення кузова або платформи" і класифікована за кодом 8704239900 згідно УКТ ЗЕД.
Водночас встановлено і те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 року в справі № 140/3707/19 за позовом ТОВ "БЕТТА ГРАНТ" до Волинської митниці Держмитслужби, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020 року залишено без змін, вищевказані класифікаційні рішення Волинської митниці від 26.11.2019 року № КТ-UA205000-0060-2019, № КТ-UA205000-0059-2019, № КТ-UA205000-0061-2019, - визнано протиправними та скасовано.
Адміністративним правопорушенням за ст.472 МК України є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.
Проаналізувавши встановлені обставини даної справи та враховуючи положення вищенаведених норм митного законодавства, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що опис транспортних засобів і їх класифікація за УКТ ЗЕД, які були зроблені ОСОБА_1 в межах її повноважень, і на момент розгляду справи не скасовані та не визначені митним органом у встановленому законом порядку.
Класифікаційні рішення Волинської митниці від 26.11.2019 року № КТ-UA205000-0060-2019, № КТ-UA205000-0059-2019, № КТ-UA205000-0061-2019 в даному випадку не можуть братись до уваги як докази неправильного декларування транспортних засобів, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, вони є скасованими судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Будь-яких інших належним та допустимих доказів, які б свідчили про недостовірність задекларованих відомостей про транспортні засоби їх дійсним характеристикам, митним органом надано не було.
Аналізуючи обставини справи та положення ст.472 МК України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вірного висновку про те, що ОСОБА_1 не повинна у даному випадку нести відповідальність за порушення митних правил, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст.495 МК України її винуватості у порушенні митних правил, і не було таких здобуто, як в ході розгляду справи судом першої інстанції, так і апеляційною інстанцією.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1  складу правопорушень, передбачених ст.472 МК України у зв`язку з чим вірно закрив провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України.
Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.
Долю вилучених предметів та витрат за зберігання товарів місцевий суд вирішив у відповідності до положень МК України та КпАП України.
Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КпАП України, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 травня 2020 року щодо  ОСОБА_1 , - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                         В.А. Подолюк