УХВАЛА

06 липня 2020 року 
Київ
справа №9901/165/20
адміністративне провадження №П/9901/165/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мартинюк Н.М.,
суддів: Данилевич Н.А., Дашутіна І.В., Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним і скасування Указу Президента та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 червня 2020 року звернувся до Верховного Суду з позовом до Президента України, в якому просить: 

- визнати протиправним і скасувати Указ Президента України від 25 жовтня 2014 року №824/2014 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області.

Підстави позову, зокрема, вмотивовані тим, що на думку позивача, оскаржуваний Указ Президента України від 25 жовтня 2014 року №824/2014 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області був протиправно прийнятий з підстав, встановлених Законом України «Про очищення влади».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частина четверта статті 22 КАС України передбачає, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо, оскарження актів, дій чи бездіяльності Президента України.

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, судом встановлено наступне.

Вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви чітко визначені у статті 160 КАС України.

Згідно частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята цієї статті).

Пунктом 17 частини четвертої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відтак, строк для оскарження позивачем Указу відповідача становить один місяць і його відлік розпочинається з дня, коли позивач дізнався чи мав дізнатися про винесений Указ.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Положеннями частини першої статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Визначені процесуальним законом строки, про які зазначено вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого позову, якщо він дійсно зацікавлений у тому, щоб провадження у справі було відкрито, а його спір вирішено. Строк звернення до суду для такої категорії спорів доволі стислий - один місяць, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк з одного боку має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист, з іншого боку - є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби. 

Підсумовуючи зазначене, реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства, зокрема в спорах, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 оскаржує Указ Президента України від 25 жовтня 2014 року №824/2014, який був прийнятий з підстав, встановлених Законом України «Про очищення влади», і зазначає, що у березні 2020 року випадково виявив, що до нього застосовано положення Закону України «Про очищення влади» із зазначенням про поширення відносно нього передбачених законом заборон на 10 років. 
З позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 30 червня 2020 року через систему «Електронний суд», тобто з пропуском строку звернення до суду.

В аспекті спірних правовідносин слід зазначити, що повідомлені позивачем обставини не дають достатніх і переконливих підстав вважати, що строк для звернення до суду не пропущений, а позов поданий в межах цього строку. Зокрема, позивачем не зазначено про намір оскарження Указу Президента України ще у 2014 році з метою запобігання пропуску встановленого законом строку для оскарження акту, що, з огляду на наведене, могло б засвідчити про його намір відновити свої порушені права.

За правилами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк, протягом якого він матиме змогу подати заяву про поновлення строку звернення до суду, вказавши підстави для поновлення такого строку з цим позовом.

За приписами частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин та нормативного регулювання, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом: 

надання клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав пропуску строку на звернення до суду і наданням доказів поважності причин його пропуску (для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених позивачем в обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до суду, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку).

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 169, 243, 256 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним і скасування Указу Президента та поновлення на посаді залишити без руху.

Встановити позивачу строк у десять днів з дати вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
Н.А. Данилевич
І.В. Дашутін
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду