Ухвала
 
08 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 387/709/18
провадження № 61-6111св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від  31  жовтня 2018 року у складі судді Цотка В. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Єгорової С.  М., Карпенка  О.  Л., Мурашка  С. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» (далі - ТОВ «Згода») про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування державної реєстрації.
 
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від  31  жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсною додаткову угоду від 17 січня 2017 року до договору оренди землі від 31 грудня 2007 року, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «Злагода», право оренди на підставі якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14  березня 2018 року за № 25357077.
Скасовано рішення державного реєстратора Кіровоградської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Мешкова О. О. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, індексний номер 40240342 (запис про інше речове право від 14 березня 2017 року №  25357077).
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду, ТОВ  «Згода» просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Згода» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від  31  жовтня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, витребувано справу № 387/709/18 із суду першої інстанції.
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування державної реєстрації призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк

                                                                                                                           І. А. Воробйова

                                                                                                                           Р. А. Лідовець