УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/844/20 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю. 
Категорія 84 Доповідач Галацевич О. М.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу   ОСОБА_1 ,
на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, постановлену 06 березня 2020 року суддею Хуторною І.Ю. у м. Бердичеві, 
у справі № 274/844/20 за позовом ОСОБА_1 про визнання порушення права, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати порушеними його права відповідно до рішення ЄСПЛ "Пєтухов проти України" від 12 березня 2019 року № 41216/13, стягнути матеріальну шкоду у сумі 2340453 грн та моральну шкоду у сумі 2340453 грн, (в залежності від розміру середньомісячної заробітної плати); запросити та забезпечити участь у провадженні адвоката із Центру вторинної правової допомоги; витребувати із Міністерства юстиції автентичний переклад рішення Європейського суду з прав людини «Пєтухов проти України» від 12 березня 2019 року № 41216/13; визначити, що середньомісячна заробітна плата в вересні 2019 року відповідала сумі у 10687 грн, а за грудень – 12264грн; провадження у справі проводити у письмовому провадженні з його участю.
Обґрунтовував вимоги тим, що з 21 серпня 2001 року порушені його права, як особи, що засуджена до довічного ув`язнення.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 про порушення права, стягнення моральної та матеріальної шкоди про розірвання шлюбу, повернуто позивачу.
Крім того, ухвалою цього суду від 08 квітня 2020 року виправлено описку у першому абзаці вступної частини та у першому абзаці резолютивної частини вказаної ухвали у цивільній справі №274/844/20 за позовом ОСОБА_1 про порушення права, стягнення моральної та матеріальної шкоди у написанні предмета спору з «про порушення права, стягнення моральної та матеріальної шкоди про розірвання шлюбу» на «про порушення права, стягнення моральної та матеріальної шкоди» (а.с. 23).
В апеляційній скарзі та уточненнях до неї ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить: скасувати ухвалу суду від 06 березня 2020 року; розглянути подані ним уточнення до позовної заяви від 28 лютого 2020 року; визнати порушення зазначені у позові; забезпечити право на захист (участь адвоката); виключити з оскаржуваної ухвали вказівку на позовну вимогу про розірвання шлюбу; при прийнятті рішення керуватися практикою Європейського суду з прав людини.
На думку заявника, ухвала суду є передчасною, оскільки 28 лютого 2020 року на виконання вимог ухвали від 10 лютого 2020 року про залишення його позовної заяви без руху, він відправив уточнення (доповнення) до позовної заяви, які не повернуті йому судом (були загублені).
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою суду від 10 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків – 10 днів з дня вручення копії ухвали.
Підставою для залишення позову без руху стало те, що позивачем не виконано вимоги п.п. 1, 2, 3, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме не зазначено: повного найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; ціни позову, не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не додано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Окрім того, суд вказав, що позивачем, відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України,  не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суддя виходив з того, що позивачем не усунуто зазначені в ухвалі від  10 лютого 2020 року недоліки позовної заяви.
Проте з вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи копія ухвали суду від 10 лютого 2020 року вручена начальнику установи виконання покарань, у якій перебуває ОСОБА_1 19 лютого 2020 року (а.с. 9). 
Відповідно п. п. 3, 4 розділу ІІ Інструкції з організації перегляду кореспонденції (листування) осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 липня 2013 року № 1304/05 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2013 року за №1110/13642, рекомендовані листи, листи з оголошеною цінністю, кореспонденція, передбачена абзацом другим пункту 4 розділу І цієї Інструкції, та листи, що містять відомості про смерть близьких або інші термінові повідомлення, що надходять з поштових відділень або надсилаються за реєстром, реєструються окремо у журналі обліку кореспонденції осіб, які тримаються в установі виконання покарань (слідчому ізоляторі), форма якого визначена в додатку 3 до цієї Інструкції (далі - Журнал). Уся вхідна (вихідна) кореспонденція, що підлягає перегляду, протягом трьох діб переглядається інспектором і вручається (надсилається) адресатам. Форма Журналу містить графу №6 «Дата і підпис одержувача кореспонденції».
У матеріалах справи відсутня копія чи витяг з такого Журналу із зазначенням дати отримання кореспонденції суду безпосередньо ОСОБА_1 .
Крім того, на поштовому конверті, у якому направлявся закритий лист ОСОБА_1 на адресу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області на виконання ухвали від 10.02.2020 з доповненням-уточненням до позовної заяви від 28.02.2020, міститься штамп з відміткою пошти 04.03.2020. 
06.03.2020 судом постановлено оскаржувану ухвалу.
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів дати вручення ОСОБА_1 ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви від 10 лютого 2020 року, колегія суддів вважає передчасним висновок суду про повернення позовної заяви позивачеві.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2020 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий    Судді        

 Повний текст постанови складений 08 липня 2020 року.