ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18534/18                                                          Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
                                                                                                    Суддя-доповідач: Губська Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Епель О.В., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» до Державної служби геології та надр України   про визнання протиправним та скасування в частині наказу від 15.05.2018 №160 та пункту 1 Додатку до наказу,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Державної служби геології та надр України від 15 травня 2018 року № 160 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5615 від 25 липня 2012 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» та пункт 1 Додатку до наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 року № 160 «Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дію яких зупинено».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не доведено порушення позивачем умов користування надрами, які передбачені дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр. На письмові запити відповідача надавались пояснення у встановлений строк, зокрема, щодо виконання особливих умов дозволу та інформацію, запитувану згідно з наказом від 26.04.2018 № 144. Також вказує, що Протокол комісії з питань надрокористування від 14.05.2018 № 6/2018, на який посилається відповідач в оскаржуваному наказі, є немотивованим, не може бути доказом вчинення порушення в сфері надрокористування та не є підставою зупинення дії спеціального дозволу в розумінні пункту 22 Порядку № 615. До того ж вказує, що дії з видання оскаржуваного наказу вчинено відповідачем у порушення порядку та способу, що встановлені спеціальним законом, оскільки останнім не проводилося заходів державного нагляду (контролю) щодо перевірки позивача, що унеможливлює застосування до нього заходів реагування у виді зупинення дії спеціального дозволу.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року, позов ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» задоволено.
В подальшому, постановою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року ці судові рішення скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставою скасування рішень стало те, що судами не перевірені обставини, якими керувався відповідач, приймаючи таке спірне рішення, не витребувано та не досліджено докази, у тому числі протокол Комісії, на який посилається Держгеонадра в оскаржуваному наказі.
За наслідками нового розгляду, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено, при цьому суд першої інстанції виходив з того, що лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 19.03.2018 № 04/34-2157 та протокол  Комісії з питань надрокористування від 14.05.2018 року № 6/2018 не є допустими доказами вчинення позивачем порушень у сфері надрокористування, поряд з цим відповідачем жодної перевірки або іншого заходу державного нагляду (контролю) у розумінні вимог спеціального Закону № 877-V з метою перевірки дотримання останнім вимог законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього середовища щодо позивача не проводилося, відповідного акта перевірки не складалося, припису/розпорядження щодо усунення порушень відповідного законодавства не вносилося, відтак, спірний наказ Держгеонадр від 15.05.2018 № 160 не містить мотивування підстав його видання, окрім формального посилання на певні норми матеріального права, що свідчить про його необґрунтованість.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В доводах апеляційної скарги відповідач наполягає на наявності порушень з боку позивача абзаців 4 та 10 п. 5.3 Угоди про умови користування надрами. Наведене, на переконання апелянта, з урахуванням приписів п. 22 Порядку № 615 є підставою для зупинення дії спеціального дозволу. Також, відповідач доводить правомірність прийнятого рішення тим, що в порушення пункту 3 особливих умов спеціального дозволу позивачем не були своєчасно та в повному обсязі сплачені обов`язкові платежі до державного бюджету.
Разом з цим, апелянт вважає хибним висновок суду першої інстанції про те, що встановленню порушень має передувати проведення перевірки. Так, факт видобутку/не видобутку корисної копалини Держгеонадра встановлюють із щорічної звітності надрокористувачів, факт несплати рентної плати - зі звітності, які надрокористувачі направляють до ДФС. Отже, на думку відповідача, проведення перевірки не є єдиним способом встановлення фактів порушень надрокористувачами вимог законодавства. Разом з цим, відповідач вважає, що приписи Закону № 877-V не мають застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки цим Законом не регулюються відносини щодо зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, а відтак повноваження Держгеонадр мають досліджуватись на відповідність вимогам лише Кодексу України про надра та Порядку № 615.
Додатково апелянт зазначає про існування аналогічного спору, який розглядається в Донецькому окружному адміністративному суді (справа № 200/9776/18-а), що свідчить про наявність підстав для залишення позову в цій справі без розгляду. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що Державною службою геології та надр України видано ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» спеціальний дозвіл на користування надрами від 25.07.2012 № 5615, а саме: на видобування кам`яного вугілля і супутніх корисних копалин, назва родовища «Шахтоділянка по пластах n1, L1, виділена у межах шахтного поля діючої шахти №1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» та ділянки Новогродівська глибока, строком на 20 років.
Невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами є Угода про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 05.02.2018 № 5615, укладена між Державною службою геології та надр України та ТОВ Шахта 1-3 Новогродівська як надрокористувачем, згідно з пунктом 1.1 якої Держгеонадра надає надрокористувачу право користування ділянкою надр з метою видобування корисних копалин, а надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватися умов користування ділянкою надр, передбачених дозволом, цією Угодою та нормами законодавства.
Додатком 2 до Угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 05 лютого 2018 року № 5615 є Програма робіт з видобування корисних копалин вугілля по пластах n1, l1.
У зв`язку з надходженням листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 19.03.2018 № 04/34-2157 та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 18 квітня 2018 року № 5/2018), Державною службою геології та надр України 26.04.2018 видано наказ № 144 «Про встановлення термінів на усунення порушень», яким позивачеві надано 10  календарних днів для надання пояснень та документів стосовно виконання особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, наявності проекту розробки, затвердженого та погодженого в установленому законодавством порядку, а також фахівців, які здійснюють маркшейдерське та геологічне обслуговування.
Листом від 04.05.2018 № 61 позивач надав відповідачеві інформацію про користування надрами, пояснення з приводу виконання гірничих робіт з дотриманням умов Програми робіт, що є Додатком 2 до відповідної Угоди, у тому числі, стосовно підготовки родовища корисних копалин до розробки у вигляді проходження гірничих виробок та їх обсягу, а також забезпечення геолого-маркшейдерського обслуговування, як підрядною організацією.
15.05.2018 Державною службою геології та надр України видано оскаржуваний наказ № 160 «Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дію яких зупинено», згідно з пунктом 1 якого прийнято рішення зупинити дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку до цього наказу.
У зв`язку з незазначенням в наказі, що оскаржується, причин, що призвели до зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, 21.05.2018 ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» направило Держгеонадрам запит на інформацію № 21/05/01, яким просило надати копію протоколу Комісії з питань надрокористування згідно з протоколом від 14 травня 2018 року № 6/2018, а також зазначити причини, що призвели до зупинення дії дозволу.
Листом від 25.05.2018 № 9124/03/14 позивача повідомлено, що товариством не надано копій документів та пояснень стосовно виконання особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, а також не надано інформації щодо наявності фахівця, який здійснює геологічне обслуговування, а також підтвердження того, що він має відповідну освіту.
У відповідь на вказаний лист позивачем надано Державній службі геології та надр України додаткові пояснення та документи з проханням їх розглянути та врахувати, проте, оскаржуваний наказ відповідача був залишений без змін.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом частини першої статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.
Згідно частини другої статті 16 Кодексу України про надра спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим
За встановленими матеріалами справи, позивач має спеціальний дозвіл на користування надрами від 25.07.2012 № 5615.
Згідно статті 56 Кодексу України про надра основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку; запобігання необгрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей; запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.
У разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством (частина перша статті 57 Кодексу України про надра).
Згідно з пунктом 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок № 615) про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього орган з питань надання дозволу видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.
Відповідно до статей  60,  61 Кодексу України про надра, державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.
Державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Державний нагляд за веденням робіт з геологічного вивчення надр, їх використанням та охороною, а також використанням і переробкою мінеральної сировини (державний гірничий нагляд) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Державний контроль за використанням і охороною надр у межах своєї компетенції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно з частиною третьою  статті 62 Кодексу України про надра  орган державного геологічного контролю має право:
1) припиняти всі види робіт по геологічному вивченню надр, що проводяться з порушенням стандартів та правил і можуть спричинити псування родовищ, суттєве зниження ефективності робіт або призвести до значних збитків;
2) зупиняти діяльність підприємств і організацій, що займаються геологічним вивченням надр без спеціальних дозволів або з порушенням умов, передбачених цими дозволами;
3) давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення недоліків і порушень під час геологічного вивчення надр.
Законом, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).
З метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр Держгеонадра та її територіальні органи здійснюють державний геологічний контроль, механізм проведення якого регулюється Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 № 1294 та Законом № 877-V.
Водночас, Постанова № 1294 втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 239 від 10.03.2017 та не діяла на момент виникнення спірних правовідносин.
За тлумаченням, наведеним у статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
В той же час, Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє на підставі Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 (далі - Положення № 1174).
Згідно з підпунктом 12 пунктом 4 цього Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України.
З урахуванням того, що відповідач є центральним органом виконавчої влади, твердження про нерозповсюдження на спірні правовідносини приписів Закону № 877-V є незмістовними та підлягають відхиленню.
Так, згідно з вимогами частини шостої статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Частинами сьомою та восьмою статті 7 Закону № 877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Аналіз зазначених норм свідчить, що зупиненню дії дозволу повинна передувати процедура встановлення порушення надрокористувачем вимог відповідного законодавства, тобто перевірка, за результатами якої надрокористувачу може бути винесено припис, розпорядження, або інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Як свідчать обставини справи, відповідачем заходи державного нагляду (контролю) не проводились, а підставою для видання спірного наказу було надходження листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 19.03.2018 № 04/34-2157 щодо проблемних питань відокремлених підрозділів ДП «Селидіввугілля», пов`язаних з наявністю в межах гірничих відводів шахт, шахтоділянок окремих товариств.
З огляду на викладене та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 14.05.2018 № 6/2018) відповідач вважає наявними підстави для зупинення дії спеціального дозволу на підставі підпункт 1 пункту 22 Порядку № 615.
Колегія суддів не може погодитись з такими доводами апелянта з огляду на наступне.
Так, згідно п. 1 Порядку № 615, він регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.
Пунктом 10 вказаного Порядку визначено, що невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають:
вимоги до ефективності робіт;
сучасні технології видобування та переробки корисних копалин;
порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій;
види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр;
підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.
У свою чергу, умовами пункту 6.4 Угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 03 лютого 2018 року № 5615, яка є додатком до спеціального дозволу на користування надрами від 25 липня 2012 року № 5615, передбачено, що Держгеонадра безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі порушення надрокористувачем умов користування надрами має право, зокрема: зупинити дію дозволу у випадках, передбачених пунктом 22 Порядку.
Пунктом 22 Порядку № 615, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:  
1)  порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;»
2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;
4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища;
5) наявності підстав, передбачених  Законом України «Про санкції».
Отже, вказана норма містить вичерпний перелік підстав зупинення дії спецдозволу на користування надрами, а також органів, уповноважених самостійно або за поданням, ініціювати вчинення зазначеної в ній дії.
Суд першої інстанції слушно зауважив, що лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 19.03.2018 № 04/34-2157 не є поданням у розумінні Порядку № 615, а Міністерство енергетики та вугільної промисловості не є тим органом, за поданням якого може бути зупинено дію дозволу. Протокол же Комісії з питань надрокористування від 14.05.2018 року № 6/2018, на який посилається відповідач не відноситься до заходів реагування, які, згідно з вимогами статті 7 Закону № 877-V, повинні передувати застосуванню до надрокористувача заходів впливу у виді зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.
Також слід зауважити, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/11311/18-а, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 та постановою Верховного Суду від 06.03.2019, позов ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» до Держгеонадра був задоволений. Зазначеним судовим рішенням була визнана протиправною бездіяльність Держгеонадра щодо невчинення дій з поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами від 25.07.2012 № 5615 після усунення ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» причин, що призвели до зупинення його дії на підставі наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 № 160. Зобов`язано Держгеонадра поновити дію спеціального дозволу на користування надрами від 25.07.2012 № 5615.
У цій справі було встановлено, що ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» виконало всі умови, які слугували підставою для зупинення дії спеціального дозволу. Зокрема, у справі № 200/11311/18-а суд не погодився із висновками Держгеонадра про відсутність у ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» фахівців, які здійснюють маркшейдерське та геологічне обслуговування гірничих об`єктів в межах гірничого відводу діючої шахти ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля. Водночас рішенням у справі № 200/11311/18-а було встановлено, що ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» проведено державну експертизу та у встановленому порядку затверджено розроблений Проект подальшого розвитку гірничих робіт по пласту L1 на шахтодільниці ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська. Листом від 31.01.2018 № 4 ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» до Держгеонадра подало звіт про стан запасів корисних копалин за 2017 рік за формою 5-ГР (отримано відповідачем 05.02.2018). Оскільки при складанні звітності надрокористувачем було допущено технічну помилку, з метою її усунення разом з листом від 25.05.2018 № 78/1 відповідачу подано виправлену звітність «Звітний баланс корисних копалин за 2017 рік» (форма 5-ГР). Термін надання звітності за 2018 рік щодо кількості видобутої корисної копалини за формою 5-ГР ще не настав, оскільки не сплинув звітний період. Разом з тим позивач повідомив Держгеонадра про обсяги видобутої корисної копалини за 2018 рік, про що надав відповідні докази.
Також судами було встановлено, що ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» у встановлений строк надало до Держгеонадра лист Головного управління ДФС у Донецькій області від 25.05.2018 № 22395/10/05-99-45-07, в якому зазначено, що надрокористувач за 2017 рік подав податкову звітність з рентної плати без порушення термінів; задекларовані суми за 2017 рік підприємством сплачені в повному обсязі. Вимагання ж такої довідки за 2018 рік є передчасним, оскільки 2018 рік не закінчився. Довідка ж за певний період 2018 року не вимагалася. Разом з тим, відповідач повідомив Держгеонадра про вчасне подання податкової декларації з рентної плати, обсяги видобутої корисної копалини та суми рентних платежів, про що надав відповідні докази.
Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В контексті вимог частини 4 статті 78 КАС України, наявні підстави для висновку, що ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» усунуло порушення вимог законодавства, на які посилався орган контролю, у встановлений строк надав письмові пояснення та всі відповідні документи, які вимагали Держгеонадра.
Щодо доводів апелянта про наявність підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку з розглядом Донецьким окружним адміністративним судом справи № 200/9776/18-а.
Проте, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року, яка залишена без змін ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду, позовну заяву у справі № 200/9776/18-а залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 240 КАС України, оскільки надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.
Отже, відсутні підстави  для залишення позову у даній справі без розгляду, оскільки позов у справі № 200/9776/18-а було залишено без розгляду до винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя                                                                      Л.В. Губська

Судді                                                                                          О.В. Епель

                                                                                                    О.М. Оксененко