Ухвала 
 
24 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 759/14089/15-ц
провадження № 61-11046св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у складі судді Ключника А. С. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 
2017 року у складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Заришняк Г. М., Мараєвої Н. Є.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк», банк) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. 
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2008 року 
№ 77.1/АК-01304.08.2 по нарахованих процентах у розмірі 2 080,26 доларів США та штрафних санкціях, зокрема пені в розмірі 45 724,11 грн та трьох процентів річних - 2 754,87 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року апеляційні скарги ПАТ «Родовід Банк» та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року залишено без змін.
 
Короткий зміст доводів касаційних скарг
 
У касаційній скарзі, яка була подана до Верховного Суду у лютому 2018 року, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва 
від 24 грудня 2015 року та постанову Апеляційного суду міста Києва 
від 21 грудня 2017 року, і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову банку.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
За змістом частини тринадцятої статті 7 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги).
 
З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги), з урахуванням категорії і складності справи, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року, призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторінза наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                      Г. І. Усик
І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак