Справа № 344/20569/19 
Провадження № 22-ц/4808/674/20
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Василишин 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача                Василишин Л.В.,
суддів:                        Матківського Р.Й., Горейко М.Д.,
секретаря                        Мельник О.В.
за участі апелянта ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 16 січня 2020 року в складі судді Татарінової О.А., ухвалене в м. Івано-Франківськ, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
в с т а н о в и в:
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 07 березня 2000 року вона із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо.
Посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн щомісячно, починаючи стягувати із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 січня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 500,00 грн щомісячно, починаючи з 20 листопада 2019 року до досягнення дитиною повноліття.
Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Допущено негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що судом першої інстанції при визначені розміру аліментів не було взято до уваги, що у період з 30 червня 2017 року і по сьогоднішній день у нього відсутнє місце офіційного працевлаштування. Впродовж кількох місяців він відчуває систематичні та хронічні болі в області поясниці та часткове оніміння правої руки. Він проживає з матір`ю пенсійного віку та молодшим братом. Мати знаходиться на його утриманні, оскільки є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги.
У зв`язку з вищенаведеним, просить зменшити розмір аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України сторонами не подавався.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з вищенаведених підстав.
ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечила, посилаючись на її безпідставність.
Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати дитину, тому визначив розмір аліментів у розмірі 2 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
З таким висновком суду погоджується колегія суддів з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07 березня 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 07 березня 2000 року) (а.с. 3).
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є сторони по справі (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 15 червня 2010 року) (а.с. 2).
Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 .
Як вбачається із трудової книжки ОСОБА_1 , останній з 30 червня 2017 року офіційно не працевлаштований (а.с. 47).
Згідно довідки №139 від 12 березня 2020 року ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 разом із матір`ю та братом (а.с. 48).
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частин першої-третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).
Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року – 2 218 гривень, з 1 липня – 2 318 гривень, з 1 грудня – 2 395 гривень.
Таким чином, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Враховуючи наведене, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, дійшов правильного висновку про стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі 2 500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, виходячи з обґрунтованості та справедливості такого розміру.
Відповідач є працездатною особою. Його посилання на систематичні та хронічні болі в області поясниці та часткове оніміння правої руки та відсутність у зв`язку з цим змоги сплачувати аліменти, не можна вважати обґрунтованими, оскільки така обставина є тимчасовою і в цілому не може унеможливити сплату аліментів. Доказів про наявність інших показів за станом здоров`я чи наявності інших обставин, які впливають на стягнення аліментів відповідач не представив.
Щодо наявності витрат на утримання матері, то належних доказів цього апелянтом не представлено.
Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт не працює, у зв`язку з чим просив стягнути з нього на користь позивача аліменти у мінімальному розмірі для дитини відповідного віку на увагу не заслуговують, оскільки не звільняють його від обов`язку утримувати доньку в обсязі, необхідному та достатньому для забезпечення її розвитку.
ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції пояснив, що фактично в попередні роки і зараз перебуває на періодичних заробітках за кордоном. На сьогодні, у зв`язку з введенням карантинних заходів, тимчасово без роботи, тому саме з цієї причини просить визначити розмір аліментів в меншій сумі. Не заперечує щодо стягнення і більше тисячі гривень, однак фінансові труднощі на даний час не дають можливості сплачувати присуджену судом суму.
Тому визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд першої інстанції, правильно застосувавши наведенні вище положення СК України та на підставі поданих доказів, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн щомісяця.
Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 16 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 26 червня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                        Л.В. Василишин
Судді:                                                                        Р.Й. Матківський
                                                                        М.Д. Горейко