Постанова
Іменем України
29 липня  2020 року
м. Київ
справа №323/1629/17
провадження №61-21214св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс ЛТД» про стягнення матеріальної та моральної шкодиза касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року у складі судді Смокович М. В., постанову Запорізького апеляційного суду від 03 вересня 
2019 рокуу складі колегії суддів: Дашковської А. В., Кримської О. М., Кочеткової І. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Люкс ЛТД»
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
 
1.   У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс ЛТД» (далі - ТОВ «Люкс ЛТД») з позовом, у якому посилаючись на положення статей 23, 1166, 1172 ЦК України, просив  стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 105 000 грн та 1 000 000 на відшкодування моральної шкоди.
2.   Позовна заява мотивована тим, що з 06 по 11 червня 2011 року, на підставі  розпорядження Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) від 02 грудня 2010 року «Про організацію підвищення кваліфікації та спеціалізації працівників органів внутрішніх справ України у 2011 році» та плану - рознарядки МВС України на 2011 рік ОСОБА_1 в ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка проходив курси підвищення кваліфікації старших оперуповноважених в особливо важливих справах, старших оперуповноважених, оперуповноважених відділів, секторів розкриття злочинів проти особи У(В)КР ГУМВС, УМВС 
3.   10 червня 2011 року близько 17-00 години на автобусній зупинці 
по вул. Артема у м. Луганську при затриманні автомобіля «КамАЗ», державний номер НОМЕР_1 , який скоїв наїзд на пішохода, ОСОБА_1 впав з підставки для ніг зазначеного автомобіля та під часу руху автомобіля отримав травми обох ніг від коліс транспортного засобу.
4.   У зв`язку з отриманими травмами з 11 червня 2011 року по 06 липня 
2011 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні в Донецькому обласному травматологічному центрі, а після виписки проходив курс лікування амбулаторно до 08 січня 2012 року.
5.   За фактом завдання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень в 2015 році було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України. Згідно з матеріалами кримінального провадження автомобілем на момент спричинення йому тілесних ушкоджень керував водій ОСОБА_2 , автомобіль належить ТОВ «Люкс ЛТД».
6.   Позивач указував, що в результаті незаконних дій водія ОСОБА_2 йому була спричинена матеріальна шкода, оскільки він був вимушений купувати ліки на лікування та наймати сторонніх осіб для догляду за ним, так як він не міг самостійно пересуватися, та певний час не міг вставати з ліжка.
7.   Крім того, позивачу також було спричинено моральну шкоду, яка пролягає в тому, що в результаті незаконних дій водія ОСОБА_2 , він зазнав сильних фізичних страждань та був вимушено прикутий до ліжка протягом півроку, після одужання він отримав інвалідність 2 групи, був звільнений з роботи у зв`язку з неможливістю виконувати свої функціональні обов`язки, що повністю змінило його життя.
8.   Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
9.       Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області 
від 06 червня 2018 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Люкс ЛТД» на користь ОСОБА_1 завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 105 000 грн та 75 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Люкс ЛТД» судовий збір в дохід держави в розмірі 1 800 грн.
10.   Рішення суду першої інстанції мотивоване доведеністю позовних вимог, а саме завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем «КамАЗ», державний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Люкс ЛТД» та яким керував водій ОСОБА_2 . Позивачем доведено належними та допустимими доказами розмір матеріальної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.
11.   Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 квітня 
2019 заяву ТОВ «Люкс ЛТД» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
12.    ОСОБА_1 не погодився з заочним рішенням суду першої інстанції
03 серпня 2018 року подав апеляційну скаргу.
13.   Постановою Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року залишено без змін.
14.   Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є достатньо обґрунтованим та таким, що ґрунтується на нормах закону.
15.   У травні 2019 року ТОВ «Люкс ЛТД» подало апеляційну скаргу на заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року.
16.   Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 
2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 
2018 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.
17.   Постанова апеляційного суду мотивована недоведеністю позовних вимог. Матеріали справи не містять та позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що тяжкі тілесні ушкодження були заподіяні позивачу під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10 червня 2011 року 
у м. Луганську джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем «КамАЗ», державний номер НОМЕР_1 , в результаті незаконних дій водія автомобіля ОСОБА_2 . У ході з`ясування обставин події, було встановлено, що 10 червня 2011 року ОСОБА_1 знаходячись у м. Луганську в с. Ювілейне, під час руху по сходах в будинку, номер якого не бажає вказувати, впав зі сходів, отримавши при цьому травми. При огляді в трампункті 2-ої міської багатопрофільної лікарні м. Луганську знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження судово-медичного обстеження відмовився.
 
18.   Будь-якого іншого остаточного процесуального рішення в кримінальній справі матеріали справи не містять та позивачем не надано ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанцій.
19.   Апеляційний суд не взяв до уваги копії медичних документів, наданих позивачем, оскільки вони не містять висновків щодо необхідності стороннього догляду ОСОБА_1 
20.   Апеляційний суд установив, що в порушення вимог процесуального закону відповідач не був належним чином повідомлений місцевим судом про час і місце розгляду справи, що в силу положень пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.
21.   Раніше прийнята постанова Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 
2018 року скасована в порядку частин першої та третьої статті 370 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
22.   У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
23.   Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
24.   Заявник вказує, що висновок апеляційного суду ґрунтується на доказах які не є належними та допустимими в розумінні статей 77-80 ЦПК України. Апеляційний суд не зазначив, якими саме доказами спростовуються протоколи допитів свідків та потерпілого. Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 23 червня 2011 року, яку апеляційний суд узяв до уваги, не є належним доказом у справі, оскільки  скасована прокурором
м. Луганська. За фактом спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень було порушено кримінальне провадження.
25.   Заявник також указує на помилковість висновку апеляційного суду про обов`язковість складання акту виконаних робіт по договору про надання послуг по догляду за хворим, оскільки таке жодним нормативно-правовим актом не передбачено.
26.   Касаційна скарга також містить посилання на невідповідність рішення суду першої інстанції нормам закону в частині визначення розміру моральної шкоди. Заявник наголошує, що розмір моральної шкоди має бути оцінений саме в 1 000 000 грн
Доводи інших учасників справи
27.   Інші учасники справи відзиву щодо  вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
28.   Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
29.   Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
30.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
31.   Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
32. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
33.   Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги,під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
34.   Частиною першою статті 402 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
35.   Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
36.   Відповідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15 червня 2015 року та протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 від 20 липня 2015 року відповідно до розпорядження МВС України від 02 грудня 2010 року № 1115 «Про організацію підвищення кваліфікації та спеціалізації працівників органів внутрішніх справ України у 2011 році» та плану - рознарядки МВС України на 2011 рік 
з 6 по 11 червня 2011 року ОСОБА_1 в ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка проходив курси підвищення кваліфікації старших оперуповноважених в особливо важливих справах, старших оперуповноважених, оперуповноважених відділів, секторів розкриття злочинів проти особи У(В)КР ГУМВС, УМВС.
37.   10 червня 2011 року близько 17-00 години на автобусній зупинці 
по вул. Артема у м. Луганську при затриманні автомобіля «КамАЗ», державний номер НОМЕР_1 , який скоїв наїзд на пішохода, ОСОБА_1 впав з підставки для ніг зазначеного автомобіля та під часу руху автомобіля отримав травми обох ніг від коліс транспортного засобу.
38.   Відповідно до висновку експерта від 22 липня 2015 року: «виявлені у 
ОСОБА_1 закритий перелом обох кісток лівої голені, внутрісуставний перелом дистального метаэпифиза правої великоберцової кістки, оскольчатий перелом правої медіальної кісточки, перелом голівки лівої променевої кістки, садна тулуба, кінцівок, посттравматична невропатія переферических нервів лівої руки, периферичних нервів лівої стопи з порушенням функції лівої руки і ноги, чутливі трофічні порушення, утворилися від дії тупих предметів, якими може бути виступаюча частина кузову вантажної машини, можливо в зазначений термін, відноситься до ушкоджень середньої ступені тяжкості, яке вимагає для лікування термін більше ніж 21-й день. З урахуванням обширності і рівносторонньої локалізації тілесних ушкоджень унеможливлено їх виникнення при падінні з висоти власного зросту».
39.   Згідно відповіді Константинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 23 вересня 2017 року працівниками поліції 16 липня 2015 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015050380001100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.
40.   З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і перевірки технічного стану транспортного засобу від 10 червня 2011 року та відповіді Територіального сервісного центру №1442 регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області вбачається, що «КамАЗ», державний номер НОМЕР_1 , станом на 10 червня 2011 року був зареєстрований на ТОВ «Люкс ЛТД». 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми прав
41.   Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
42.   Правову підставу заявленого позову ОСОБА_1 визначив положення статей 23, 1166, 1172 ЦК України.
43.   Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
44.   За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).
45.   Частина перша статті 1172 ЦК України встановлює, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
46.   Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
47.   Звертаючись до суду з даним позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди,   ОСОБА_1 вказував, що дана шкода йому заподіяна злочинними діями водія автомобіля «КамАЗ», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , відносно якого порушено кримінальну справу.
48.   Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів.
49.   Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
50.   Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
51.   За положеннями частини четвертої статті 82 ЦПК України, яка діяла на момент розгляду справи апеляційним судом, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
52.   Відмовляючи в задоволені позову, апеляційний суд взяв до уваги постанову Інспектора відділення оформлення матеріалів ДТП та дізнання відділу ДАЇ з обслуговування районів м. Луганська УДАЇ УМВС України в Луганській області від 23 червня 2011 року про відмову у порушенні кримінальної справи за ознаками статті 286 КК України, відповідно до якої відсутня подія злочину (пункт 1 статті 6 КПК України), а тілесні пошкодження отримані позивачем під час руху на сходах в будинку, при падінні внаслідок своїх необережних дій.
53.   Проте апеляційний суд не дав оцінки іншим доказам, наданим позивачем.
54.   Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 
від 10 червня 2011 року мав місце наїзд на пішохода транспортним засобам, який належить відповідачу під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок якої ОСОБА_1 отримав тілесні пошкодження переломи голені обох ніг та безпосередньо після наїзду був доставлений до лікарні.
55.   Факт наїзду на ОСОБА_1 10 червня 2011 року також підтверджено показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 
56.   Згідно висновку Медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 є особою з інвалідністю  2 групи у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ через втрату працездатності  70%. 
57.   Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 вказував, що втрата ним працездатності безпосередньо пов`язана з отриманими ним ушкодженнями в результаті наїзду, який мав місце 10 червня 2011 року. 
58.   Проте наведені доводи позивача не були предметом перевірки апеляційним судом, медична справа Медико-соціальної експертної комісії, в якій медична комісія встановила причини інвалідності, а також обставини отримання позивачем травм, апеляційним судом не витребовувалась.
59.   Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
60.   Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
61.   Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
62.   Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.
63.   За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.
64.   За наявності суперечностей доказів, апеляційний суд не роз`яснив позивачу право заявити клопотання про проведення експертизи.
65.   Відповідно до пункту 1 частини першої статті 365 ЦПК України  суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду  з`ясовує питання про склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору
66.   Правовідносини сторін урегульовані статтями 23, 1172 ЦК України.
67.   Апеляційним судом достеменно установлено, що транспортний засіб «КамАЗ», державний номер НОМЕР_1 , станом на 10 червня 2011 року - момент дорожньо-транспортної пригоди, був зареєстрований за ТОВ «Люкс ЛТД».
68.   Водночас суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки посиланням позивача на те, що на момент спричинення йому тілесних ушкоджень вказаним автомобілем керував водій ОСОБА_2 , що дає підстави для висновку про неповне встановлення судом фактичних обставин справи, а саме не з`ясував, чи знаходився ОСОБА_2 у трудових відносинах з  відповідачем ТОВ «Люкс ЛТД» та чи виконував водій свої трудові обов`язки 10 червня 2011 року та, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода.
69.   Відповідно до вимог закону, у випадку виникнення судового спору у спорах про відшкодування шкоди виступає суб`єкт відповідальності володілець джерела підвищеної небезпеки, а безпосередній завдавач шкоди - працівник, який залучається до участі у розгляді справи в якості третьої особи, виходячи з того, що в подальшому роботодавець може звернутись до працівника з регресним позовом про притягнення винного працівника до майнової відповідальності за нормами трудового законодавства.
70.   Проте ОСОБА_2 до участі у розгляді справи в якості третьої особи не притягувався. Дане питання судом не обговорювалось.
71.   У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
72.   Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
73.   За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи апеляційним судом не встановлені, постанови суду апеляційної інстанції не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
2. Постанови Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 2018 року та 
від  03 вересня 2019 рокускасувати.
3 Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      В. С. Висоцька
Судді                                                                                                А. І. Грушицький 
                                                                                                                   І. В. Литвиненко
                                                                                                                   І. М. Фаловська
                                                                                                                   С. П. Штелик