СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2020 р.                                                                 Справа № 917/929/19  
Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І. , суддя  Сіверін В.І. 
за участю секретаря судового засідання Новіковій Ю.В.
за участю представників сторін:
позивача -  адвокат Остапенко О.П.
відповідача - не з`явився
розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Агріс" (вх.№ 1563 П/1) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.05.2020 у справі № 917/929/19 (повний текст якої складено та підписано у приміщенні господарського суду Полтавської області 01.06.2020 суддею Іванко Л.А.)
за позовною заявою ТОВ "Агріс", 38200, Полтавська область, смт. Семенівка, вул. Воїнів інтернаціоналістів, 69, ідент. код 32364579
до ТОВ "Семагро", 61080, м.Харків, проспект Гагаріна, 201, ідент. код 31635689
про стягнення 2589670,96 грн.

                                              ВСТАНОВИЛА: 
Ухвалою  господарського суду Полтавської області від 26.05.2020 у справі № 917/929/19 заяву ТОВ "Семагро" про відстрочення виконання рішення суду по справі №917/929/19 задоволено. Відстрочено виконання рішення господарського суду Полтавської області від 24.09.2019 по справі № 917/929/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агріс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Семагро" про стягнення 2130912,00 грн. основного боргу, 213091,20 грн. штрафу, 239537,74 грн. пені, 38753,11 грн. витрат зі сплати судового збору, до 23.09.2020.
ТОВ "Агріс" із зазначеною ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Семагро" про відстрочення виконання рішення суду по справі №917/929/19. Здійснити перерозподіл судових витрат.
В обґрунтування підстав, викладених в апеляційній скарзі, позивач зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали Так, позивач зазначає, що твердження ТОВ "Семагро" про вплив пандемії коронавірусу та впроваджений Кабінетом Міністрів України режим карантину на господарську діяльність боржника вважає суб`єктивним, таким, що не відповідає дійсності. Також, зазначає, що Постановою КМУ №211 від 11.03.2020 не заборонено діяльність ні ТОВ "Агріс" на ТОВ "Семагро", навпаки дозволено з дотриманням встановлених санітарних рекомендацій. При цьому, посилаючись на додані Специфікації №№1-4 до договору купівлі-продажу №23-12/Е/19-1 вказує, що ТОВ "Семагро" отримало від ТОВ "АБН Технології" за період часу з 23 грудня 2019 року по 4 березня 2020 року 157832 доларів США, яких вистачило б на погашення боргу перед ТОВ "Агріс".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою у справі № 917/929/19.  Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Призначено справу до розгляду на 20.07.2020.
В судове засідання, призначене на 20.07.2020 представник відповідача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, долученим до матеріалів справи.
Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, встановлений ст. 273 ГПК України, а саме, 30 днів з дня відкриття апеляційного провадження, а також те, що учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності зазначеного представника.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи сторони, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням  господарського  суду Полтавської області від 24.09.2019 у справі №917/929/19 позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМАГРО" (61080 м. Харків, проспект Гагаріна, 201, ідент. код 31635689) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агріс" (38200, Полтавська область, смт. Семенівка, вул. Воїнів інтернаціоналістів, 69, ідент. код 32364579) 2130912,00 грн. основного боргу, 213091,20 грн. штрафу, 239537,74 грн. пені, 38753,11 грн. витрат зі сплати судового збору.
Постановою Східного апеляційного господарського суду №917/929/19 від 23.01.2020 рішення господарського суду Полтавської області від 24.09.2019 залишено без змін.
На виконання рішення господарського суду від 24.09.2019 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 господарським судом видано наказ №917/929/19 від 12.02.2020.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.04.2020 до господарського суду Полтавської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМАГРО" про відстрочення виконання рішення суду від 24.09.2019 по справі №917/929/19 до 23.09.2020.
В обґрунтування поданої заяви боржник зазначив наступне. 
ТОВ "Семагро" більш як 18 років постійно здійснює діяльність, пов`язану із вирощуванням олійних та зернових культур, як надійний та успішний виробник насіння. Однак, з осені 2018 року склалась надзвичайно критична ситуація, пов`язана з недостатністю обігових коштів та важким фінансовим станом, що не дозволила належним чином та в повному обсязі виконати зобов`язання перед ТОВ "АГРІС" за укладеним 04.04.2018 договором № 04-04/PЛ/18-1 про надання послуг у рослинництві, пов`язаних з вирощуванням насіння гібридів соняшнику з давальницької сировини
          За даними заявника, на даний час ТОВ "Семагро" знаходиться у вкрай скрутному фінансовому становищі під впливом низки наведених нижче, але не обмежуючись ними, несприятливих факторів, зокрема:
- світова пандемія коронавірусу COVID-19 та впроваджений Кабінетом Міністрів України режим карантину, який Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 № 530-ІХ визнано форс-мажорними обставинами, критично знизили попит на насіння. Покупці, якими є сільгоспвиробники, зокрема, фермери, обмежені в пересуванні та не мають змоги прибути на склад ТОВ "Семагро", побачити і перевірити товар.
- ситуація із блокуванням банківських рахунків діє як досить впливова антиреклама. ТОВ "Семагро" в основному здійснює вирощування насіння соняшника, що є тривалим і складним процесом. Як наслідок, фермери не бажають співпрацювати із контрагентом, у якого заблоковані рахунки. 
           11.03.2020р., в зв`язку з арештом рахунків ТОВ "Семагро" не має можливості сплачувати податки та співробітники ТОВ "Семагро" не отримують заробітну плату.
- однією із найвагоміших втрат останнього часу боржник називає припинення  зовнішньоекономічного контракту, укладеного між ТОВ "Семагро" та казахською фірмою АБН "Технології" на поставку українського насіння до Казахстану. Після початку реалізації вказаного зовнішньоекономічного контракту державною виконавчою службою на рахунки ТОВ "Семагро" було накладено арешт, що повністю унеможливило оплату митного збору за  зовнішньоекономічним контрактом, що призвело до недоотримання внаслідок цього коштів у розмірі 64645 доларів США, що становить приблизно 1745400,00  гривень. Внаслідок арешту банківських рахунків, ТОВ "Семагро" було позбавлено змоги відвантажити товар до Казахстану та, як наслідок, не отримало доходів та не змогло розрахуватись з ТОВ "АГРІС". 
Боржник вважає, що вказані вище фактори унеможливлюють господарську діяльність ТОВ "Семагро" та можуть призвести до  банкрутства підприємства.
Таким чином, за одночасного поєднання скрутного матеріального становища ТОВ "Семагро", реальної наявності загрози банкрутства суб`єкта господарювання, пандемії коронавірусу і введений у зв`язку з нею карантин, боржник - ТОВ Семагро" звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду у справі № 917/929/19 до 23.09.2020. Цей строк обумовлений циклічністю попиту на насіння соняшника (основний товар ТОВ "Семагро") за періодом вирощування врожаю, і за цей час, як стверджує боржник, має реальну можливість отримати достатній обсяг коштів, необхідний для належного виконання рішення суду. 
Ухвалою  господарського суду Полтавської області від 26.05.2020 у справі № 917/929/19 заяву ТОВ "Семагро" про відстрочення виконання рішення суду по справі №917/929/19 задоволено.
Задовольняючи заяву боржника про відстрочення виконання рішення суд першої інстанції посилається на те, що надані відповідачем докази підтверджують скрутне матеріальне становище боржника та свідчать про неспроможність боржника сплатити на користь позивача одномоментно єдиним платежем стягнуту рішенням суду суму заборгованості.
Колегія суддів не погоджується з ухвалою суду першої інстанції з таких підстав.
Статтею 129-1 Конституції України  встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання.
Згідно  ст. 326 ГПК України  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 04.11.1950 передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно  ст. 9 Конституції України,  ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"  Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).
Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").
У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі " Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу.
Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.
Відповідно до  ст. 331 ГПК України  за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Частиною 4 ст. 331 ГПК України визначені обставини, які повинен врахувати суд при вирішенні питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду, а саме: ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.
Однак, ч. 5  ст. 331 ГПК України  містить імперативну норму, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Згідно ч. 5  ст. 240 ГПК України  датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору,  стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан,  стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Отже, виходячи із наведеного вище, в основу судового рішення про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.
При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.
Аналіз процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання відстрочки виконання рішення суду вказує, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочку виконання судового рішення з об`єктивними, переборними  виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.
В той же час, заявником, в порушення ст.  74,  331 ГПК України, не наведено об`єктивних, непереборних, виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Заява відповідача не містять доказів наявної загрози банкрутства боржника та відсутність майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тоді як заявник у поданій заяві та апеляційній скарзі не спростовує, що він продовжує ведення господарської діяльності. Також колегія суддів зазначає, що твердження ТОВ "Семагро" про вплив пандемії коронавірусу та впроваджений Кабінетом Міністрів України режим карантину на господарську діяльність боржника вважає суб`єктивним, таким, що не відповідає дійсності, оскільки постановою КМУ №211 від 11.03.2020 не заборонено діяльність ні ТОВ "Агріс" на ТОВ "Семагро", навпаки дозволено з дотриманням встановлених санітарних рекомендацій. Посів сільськогосподарських культур здійснюється у відповідні строки, порушивши які товаровиробник отримає збитки у вигляді неотриманого або недоотриманого урожаю. Колегія суддів також вважає, що зазначена боржником обставина як припинення зовнішньоекономічного контракту, укладеного між ТОВ "Семагро" та казахською фірмою АБН "Технології" на поставку українського насіння до Казахстана, арешту банківських рахунків, та, як наслідок, не отримання останнім доходів, що позбавило можливості розрахуватись з ТОВ "АГРІС"  не відповідає дійсності, оскільки у відповідності до специфікацій №№1-4 до договору купівлі-продажу №23-12/Е/19-1 ТОВ "Семагро" отримало від ТОВ "АБН Технології" за період часу з 23 грудня 2019 року по 4 березня 2020 року 157832 доларів США, яких вистачило б на погашення боргу перед ТОВ "Агріс".
Також, колегією суддів було враховано і ступінь вини боржника у виникненні спору.
Так, колегія суддів зазначає, що згідно з частиною першої  статті 96 ЦК України  юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог  ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Крім того, відповідно до  ст. 42 ГК України  підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Тобто, падіння попиту на насіння є маркетинговими прорахунками самого відповідача.
Крім того, колегія суддів зазначає, що боржник просить відстрочити виконання рішення до 23.09.2020, в той же час, на момент прийняття даної постанови відповідачем не здійснено жодної оплати на погашення заборгованості, встановленої рішення господарського суду Полтавської області від 24.09.2019, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду  від 23.01.2020, тобто відповідачем на протязі близько 6 місяців не було здійснено жодних заходів щодо погашення заборгованості, що, на думку колегії суддів свідчить про те, що боржник не має наміру виконувати рішення суду в добровільному порядку.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви ТОВ "Семагро" про відстрочення виконання рішення суду по справі №917/929/19 слід відмовити за вищенаведених підстав.
Керуючись ст.ст.  269,  275,  277,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Агріс" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.05.2020 у справі № 917/929/19 задовольнити.
Ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.05.2020 у справі № 917/929/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви  ТОВ "Семагро" про відстрочення виконання рішення суду по справі № 917/929/19.
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                         
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Повний тест постанови апеляційного суду складено 27.07.2020. 
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           В.І. Сіверін