ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи № 509/5335/19
Апеляційне провадження №22-ц/813/2488/20 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів-Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря -Сороколет Ю.С.,
учасники справи:
позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представник позивачів - адвокат Шевчук Василь Миколайович, 
відповідач - садівничий кооператив «Таїр», 
представник відповідача - адвокат Кулинич Костянтин Сергійович,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2019 року, постановлену під головуванням судді Бочарова А.І., 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та зміст заяви про забезпечення позову
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до садівничого кооперативу «Таїр» (далі-СК«Таїр», кооператив) про визнання недійсними всіх рішень кооперативу, які ухвалені правлінням СК «Таїр» 30 липня 2019 року, і оформлені протоколом зборів правління СК «Таїр» 30 липня 2019 року.
Одночасно ними подана заява про забезпечення позову, в якій міститься прохання заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі шляхом прийняття рішень про проведення реєстраційних дій та внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо юридичної особи - СК «Таїр» (код ЄДРПОУ:06954731), який зареєстрований за адресою: селище міського типу Таїрове, Овідіопольський район, Одеська область, 65496, зокрема, на підставі рішень правління СК «Таїр», оформлених протоколами зборів правління СК «Таїр».
Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду (а.с.2-5,8-13 виділених матеріалів).

Короткий зміст судового рішення першої інстанції
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2019 року відмовлено в забезпеченні позову.
Судове рішення мотивовано тим, що заходи забезпечення позову, які просять вжити позивачі, будуть перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, а також будуть пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарського товариства, тому заява заявників не підлягає задоволенню (а.с.51-52 виділених матеріалів). 

Доводи апеляційної  скарги 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.
Неправильність судового рішення мотивували порушенням судом першої інстанції норм процесуального права. 
Зокрема, апелянти зазначили, що:
-юридична особа СК«Таїр» не має жодної ознаки господарського товариства, оскільки складається з членів кооперативу якім передано земельні ділянки по 0,06 га у кількості 401 людини;
-осіб, прізвища яких зазначено в протоколі зборів правління СК«Таїр» від 30 липня 2019 року, ніхто і ніколи не обирав до членів правління СК «Таїр», тому це рішення є нелегітимним;
-невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист їх прав, оскільки здійснення державної реєстрації виконуючого обов`язки голови правління СК«Таїр» Бойко М.М. на підставі нелегітимного рішення нелегітимного правління СК «Таїр» створить правові підстави для незаконного вимагання та стягнення грошових коштів з інших членів СК «Таїр»;
-рішенням Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області «Про розгляд заяви членів садівничого кооперативу «Таїр» від 12 серпня 2016 року № 398 VII було вирішено взяти до відома подану ними раніше заяву про наміри ліквідації СК «Таїр» у зв`язку із досягненням статутної мети та передачу майна СК «Таїр» територіальній громаді Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, тому нелегітимний виконуючий обов`язки голови правління СК «Таїр» матиме можливість перешкоджати вирішенню питання про ліквідацію СК «Таїр» шляхом не скликання загальних зборів членів СК «Таїр», що й відбувалося на протязі останніх 10 років (а.с.66-84 виділених матеріалів).
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники судового процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 21 липня 2020 року.
Від представника відповідача  Кулинича К.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином та бажанням особисто прийняти участь у судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги. 
Враховуючи те, що:
- предметом оскарження є ухвала суду про відмову у задоволенні позову, тобто перевірка дотримання судом першої інстанції норм процесуального законодавства;
-апеляційне провадження відкрито 17 грудня 2019 року;
-позивачі письмово виклали всі свої доводи щодо незгоди з судовим рішенням в апеляційній скарзі, яка, відповідно до положень ч.1ст.364 ЦПК України, доповненню чи зміні після закінчення строку на апеляційне оскарженню не підлягає;
-жоден з 5 представників відповідача правом на відзив не скористались;
-колегія суддів, що розглядає апеляційну скаргу, буде знаходитись в черговій відпустці з 03 серпня до 14 вересня 2020 року та, у зв`язку із існуючим надмірним навантаженням в суді, наступна дата розгляду справи може бути призначена на січень 2021 року, 
апеляційний суд вважає, що з метою дотримання строків, встановлених ст.371 ЦПК України, справа може бути розглянута у відсутності сторін та їх представників.
Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.
Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.
Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.
Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.
При цьому вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Так, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані   із   втручанням   у   внутрішню діяльність господарських товариств.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заявниками не надано будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Судом встановлено, що СК «Таїр» є суб`єктом господарювання, діє відповідно до Статуту та здійснює керівництво своєю діяльністю шляхом проведення зборів, а заборона державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі шляхом прийняття рішень про проведення реєстраційних дій та внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо юридичної особи - СК «Таїр», зокрема, на підставі рішень правління СК «Таїр», оформлених протоколами зборів правління СК «Таїр» є втручанням в діяльність кооперативу та порушення прав інших членів кооперативу, які не оскаржують рішення від 30 липня 2019 року.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Тому заява про вжиття заходів забезпечення позову у обраний позивачами спосіб, фактично є втручанням у внутрішню господарську діяльність юридичної особи, суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.
Спосіб, обраний позивачами, фактично обмежує здійснення в повному обсязі повноважень керівника кооперативу, який має право вчиняти дії від імені юридичної особи, тобто до вирішення справи по суті буде обмежено здійснення керівництва даним кооперативом,  що є втручанням у господарську діяльність СК «Таїр» та створює перешкоди у її здійснені протягом розгляду справи судом.
Доводи заявників про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист їх прав, оскільки здійснення державної реєстрації виконуючого обов`язки голови правління СК«Таїр» Бойка М . М . на підставі нелегітимного рішення нелегітимного правління СК «Таїр», створить правові підстави для незаконного вимагання та стягнення грошових коштів з інших членів СК «Таїр» до уваги не приймаються з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.15,16 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства, тощо.
За змістом ч.1ст.12 Закону України «Про кооперацію» до основних прав члена кооперативу належать, зокрема, право на участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
Отже, члени кооперативу не позбавлені права втручання в незаконні дії керівництва кооперативу, оскільки згідно із ст.4 Закону України «Про кооперацію» одними із основних принципів, на яких базується кооперація, є принцип безпосередньої участі всіх членів кооперативної організації у її діяльності та принцип рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу один голос), контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій.
Доводи апелянтів щодо незаконного складу керівництва СК «Таїр», зв`язку чим вони оскаржують судове рішення є предметом позовних вимог, якім суд дасть оцінку під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що заходи забезпечення позову не направлені на порушення прав третіх осіб та не пов`язані з втручанням у господарську діяльність, висновків суду першої інстанції не спростовують з наведених вище підстав. 
Інші доводи апелянтів не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.
Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст постанови складено 27 липня 2020 року. 

Головуючий 

Судді: