П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/4713/19	
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової служби України  на рішення   Миколаївського окружного адміністративного суду  від     18.02.2020 по справі  № 400/4713/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень; зобов`язання  зареєструвати податкові накладні, –

                                   ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2019 року ТОВ "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" звернулось з адміністративним позовом про:
-  визнання протиправним та скасування рішення від 09.09.2019 №1272594/41719639 комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної №27 від 23.07.2019 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну;
-  визнання протиправним та скасування рішення від 20.09.2019 №1285953/41719639 комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної №28 від 23.07.2019 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну;
- визнання протиправним та скасування рішення від 23.09.2019 №1287402/41719639 комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 02.08.2019 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, були прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податкових накладних.
          У відзиві на позовну заяву, відповідачі просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення є законними, та під час їх прийняття  відповідач діяв в спосіб та в межах передбачених законодавством.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 18 лютого 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю  "БІГРАЙТ ІНВЕСТ"  задовольнив. 
          Визнав протиправним та скасував рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області від 09.09.2019№1272594/41719639 про відмову в реєстрації податкової накладної №27 від 23.07.2019.
Зобов`язав Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №27 від 23.07.2019.
          Визнав протиправним та скасував рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області від 20.09.2019 №1285953/41719639 про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 23.07.2019. 
Зобов`язав Державну фіскальну службу України  зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №28 від 23.07.2019.
          Визнав протиправним та скасував рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області від 23.09.2019 №1287402/41719639 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 02.08.2019.
Зобов`язав Державну фіскальну службу України  зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 02.08.2019.
          Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" судовий збір у сумі 5763,00 грн. 
           Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" судовий збір у сумі 5763,00 грн. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Державної податкової служби України подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
-   не взято до уваги, що підставою відмови у реєстрації вказаних накладних стало ненадання платником податків саме на розгляд комісії необхідних документів (первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) та розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку);
-  відповідно до рішень комісії ДФС центрального рівня від 09.09.2019 №          1272594/41719639, 20.09.2019 №1285953/41719639, 23.09.2019 №1287402/41719639 вбачається, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних позивача було не надання платником податку письмових пояснень стосовно інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена. Згідно наданих повідомлень позивача з копіями документів для реєстрації податкових накладних №27, №28, №2 вбачається відсутність розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків завірених належним чином, платіжних доручень щодо постачання/придбання товарів/послуг.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" зареєстроване, як юридична особа 08.11.2017 . Основним видом діяльності позивача є: виробництво олії та тваринних жирів; виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах.
Відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі – ПК України) позивачем було складено податкову накладну №27 від 23.07.2019 на суму 305 088,00 грн та направлено позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН).
08.08.2019 відповідачем було направлено позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в результаті обробки якої зазначено, що документ прийнято, але реєстрація зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України,  ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту1 Критеріїв ризиковості платника податку, та позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
30.08.2019 позивачем надіслано відповідачу повідомлення №5 про подання пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена. 
Однак, Комісією прийнято рішення від 09.09.2019 №1272594/41719639, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №27 від 23.07.2019 у ЄРПН з причин начебто ненадання позивачам копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
23.07.2019 позивачем було складено податкову накладну №28 на суму  288 768,00 грн  та направлено позивачем для реєстрації в ЄРПН.
09.08.2019 відповідачем було направлено позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в результаті обробки якої зазначено, що документ прийнято, але реєстрація зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України,  ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, та позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
12.09.2019 позивачем надіслано відповідачу повідомлення №3 про подання пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена. 
Однак, Комісією прийнято рішення від 20.09.2019 №1285953/41719639, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №28 від 23.07.2019 у ЄРПН з причин начебто ненадання позивачам копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
02.08.2019 позивачем було складено податкову накладну №2 на суму  295 104,00 грн та направлено позивачем для реєстрації в ЄРПН.
16.08.2019 відповідачем було направлено позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в результаті обробки якої зазначено, що документ прийнято, але реєстрація зупинена на підставі пункту 201.16 статі 201 ПК України,  ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, та позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
13.09.2019 позивачем надіслано відповідачу повідомлення №4 про подання пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена. 
Однак, Комісією прийнято рішення від 23.09.2019 №1287402/41719639, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 02.08.2019 у ЄРПН з причин начебто ненадання позивачам копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. 
Не погоджуючись із вказаними рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані товариством документи на адресу відповідача цілком відповідають вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. В оскаржуваних рішеннях відсутня будь-яка конкретизація, яких саме документів не вистачило для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 201.1 статті   201 Податкового кодексу України   на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 статті 201 ПК України   передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми   постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.
Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог   Законів України “Про електронний цифровий підпис”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено   постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117.
Пунктом 3 Порядку №117 наведено перелік ознак, за якими перевіряються податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації.
Пунктом 5 вказаного Порядку №117 встановлено, що податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Згідно пункту 6 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до пункту 10 Порядку №117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Зі змісту квитанцій про реєстрацію податкової накладної вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних № 27 від 23.07.2019, № 28 від 23.07.2019, № 2 від 02.08.2019, року вимогам підпунктів 1.6 пункту 1 “Критеріїв ризиковості платника податку”.
Листом Державної фіскальної служби України від 05.11.2018 затверджено Критерії ризиковості платника податку і здійснення операцій, підпунктом 1.6 пункту 1 яких передбачено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України”;
- платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;
- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту   16.1.3   пункту   16.1   статті   16   та абзацу першого пункту 49.2 і пункту   49.18   статті   49 Податкового кодексу України;
- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту   16.1.3   пункту   16.1   статті   16   та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;
- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.
Відповідно до пункту 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії контролюючого органу повинні містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Колегією суддів встановлено, що в квитанціях від 23.07.2019, 02.08.2019 про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкових накладних.
Пунктами 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Таким чином, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;
2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.
Положення зазначених пунктів Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.
Відповідачами не надано доказів наявності рішення Комісії, щодо віднесення позивача до переліку ризикових суб`єктів господарювання, відповідно до пункту 1.6 Критеріїв.
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що вирішення питання про віднесення того чи іншого платника податків до ризикового, віднесено на адміністративний розсуд відповідача, однак, зазначає, що для висновку про правомірність зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН з підстав віднесення платника податків до ризикових платників повинно бути доведено наявність відповідного рішення про віднесення такого платника податків до ризикових платників. При цьому, надання правової оцінки правомірності такого рішення виходить за межі предмету даного спору.
Оскільки відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, на яких частина 2 статті 72 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ними рішень, не визначено будь-якої з підстав щодо встановлення ризиковості ТОВ "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" та не підтверджено належними доказами того, що позивач відповідає хоча б одному з критеріїв ризиковості, а тому колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що зупинення реєстрації податкових накладних № 27, № 28, № 2 відбулось з порушенням приписів чинного законодавства.
Відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Як вбачається зі змісту спірних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних від 09.09.2019 № 1272594/41719639, 20.09.2019 №1285953/41719639, 23.09.2019 №1287402/41719639  підставою для їх прийняття зазначено ненадання платником податку первинних документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
З вказаного слідує, що у спірних рішеннях податковий орган мав чітко зазначити, шляхом відповідного підкреслювання, яких документів не надано платником податків, який подав на реєстрацію податкові накладні, та відсутність яких позбавляє можливості здійснити відповідну реєстрацію.
Однак у даному випадку, вимоги відповідача не були вичерпними, не були направлені на одержання від платника конкретних матеріалів та на встановлення дійсних показників накладної.
Колегія суддів зазначає, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем разом з поясненнями надіслано до контролюючого органу письмові пояснення із відповідним документальним підтвердженням, а саме: договір поставки № 2806-19 від 28.06.19 постачальник ПП «ЕЛЬКОМ ЛАЙТ», специфікація № 2 від 02.07.19, рахунок на оплату № 129  від 16.07.19, видаткова накладна № 74 від 16.07.19, ТТН № 1607 від 16.07.19,платіжне  доручення № 192 від 31.07.19, №200 від 06.08.19 на перерахування коштів за поставлений товар - сою, картка складського обліку товару(а.с.28-41);
договір поставки № 24/07/19/1 від 24.07.19 - постачальник ТОВ «АГРО ФЕЛІКС»,специфікація від 24.07.19, рахунок на оплату № 73 від 24.07.19, видаткова накладна № 387 від 24.07.19, ТТН № 54-19000012 від 24.07.19, платіжне доручення № 180 від 24.07.19 на перерахування коштів за товар - сою, картка складського обліку товару (а.с.42-51);
договір поставки № 1605-19 від 16.05.19 - покупець TOB «ВІРА-1», специфікація № 4 від 25.06.19, видаткова накладна № 98 від 23.07. 19, рахунок на оплату № 95 від 23.07.19, товарно-транспортна накладна № Р99 від 23.07.19, платіжні доручення № 1493 від 29.07.19, № 1567 від 05.08.19 на перерахування коштів за поставлений товар - макуху соєву, картка складського обліку №00-00000008-1Н товару - макухи соєвої (а.с.52-63);
договір поставки № 0306-19 від 03.06.19 постачальник - ПП «Альтаріс-компані», специфікація № 2 від 03.06.19, видаткова ладна № 47 від 09.07.19, № 48 від 10.07.19, рахунок на оплату № 103 від 10.07.19, № 102 від 09.07.19, ТТН № 0907 від 09.07.19, № 1007 від 10.07.19, платіжне доручення № 184 від 29.07.19, № 186 від 29.07.19, № 155 від 05.07.19, № 185 від 29.07.19, картка складського обліку товару(а.с. 64-82);
договір поставки № Р19С023 від 18.06.19 - покупець TOB «САНОЛТА», специфікація № 8 від 23.06.19, видаткова накладна № 96 від 23.07.19, рахунок на оплату № 95 від 23.07.19, товарно-транспортна накладна № Р97 від 23.07.19, платіжне доручення № 42 від 23.07.19, на перерахування коштів за поставлений товар - макуху соєву, картка складського обліку № 00-00000008- 1Н товару - макухи соєвої (а.с.83-94);
Крім того, позивачем додатково були надані копії документів: договір про надання послуг з вантажоперевезення № 02-П19 від 01.07.19, акт № 9 від 31.07.19 прийняття робіт, рахунок-фактура № 9 від 31.07.19; договір № 0512/1-18 від 05.12.18 на переробку давальницької сировини з ТОВ «Констант Агро», акт про надання послуг з переробки № 19 від 31.07.19 (а.с.95-102).
Вказані документи складені у повній відповідності до вимог законодавства і саме такими документами супроводжувалось оформлення господарських операції, в рамках яких виписано податкові накладні № 2 від 27.09.2019 року, № 3 від 30.09.2019 року, №2 від 01.10.2019 року, № 3 від 01.10.2019 року.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що контролюючий орган належним чином не дослідив подані позивачем матеріали для підтвердження показників податкової накладної, а висновки в оскаржуваному рішенні не містять належних обґрунтувань неможливості провести реєстрацію накладної, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням правильної оцінки обставин справи та застосуванням норм матеріального права дійшов вірного висновку про наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень із його зобов`язанням вчинити дії на виконання вимог закону.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги Державної податкової служби України встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції в частині протиправності оскаржуваних рішень не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для задоволення поданої скарги, посилається лише на висновки оскаржуваного рішення. Водночас, як вже зазначалось вище такі висновки спростовуються матеріалами справи та судом усім наведеним висновкам надано оцінку.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду  від   18.02.2020 по справі  № 400/4713/19 – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Домусчі С.Д.