ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 33/807/415/20
Єдиний унікальний № 331/992/20 Головуючий в 1-й інстанції - Стратій Є.В.
Категорія - ст. 130 ч.1 КупАП          Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
10 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 085860 від 01 березня 2020 року, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01 березня 2020 року, о 00 годині 13 хвилин, рухаючись навпроти будинку № 11 по вулиці Троїцька у місті Запоріжжя, керував автомобілем «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак: НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Зі згоди водія у встановленому законодавством порядку, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 998. Транспортний засіб передано тверезому водію ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що у суду були достатні підстави для закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Зауважує, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, справу розглянуто за його відсутності і до суду він не викликався. 
Також вважає, що постанову суду необхідно скасувати з підстав порушення порядку огляду, передбаченого ст. 266 КУпАП, оскільки свідок був лише один, він заявляв клопотання до суду про виклик та допит свідків, але на виклик суду прийшов лише один свідок. Вважає, що інший свідок є знайомим поліцейських, або поліцейським, також зауважує, що підписи в свідків різні, пояснення заповнені самим інспектором. 
Також клопотав допитати його дружину ОСОБА_3 , але суд також проігнорував його клопотання. 
Також зауважує, що після алкотестера в нього спитали, чи потрібно проводити тест у нарколога. На що він відповів, що має порадитися з дружиною. Він одразу ж повернувся та сказав, що треба проїхати до лікаря для спростування звинувачень у нетверезості. Але поліцейський сказав, що вони вже складають протокол і нікуди не поїдуть, бо у них інший виклик або ще щось. При цьому важливо, що він додав, що якщо протокол складуть на місці, то машину у нього не заберуть на штрафмайданчик. Якщо ж він не згоден з цим, то поїдуть на Седова і складуть протокол там, але машину заберуть і віддадуть не раніше, ніж через три дні. На це він відповів згодою зі складанням протоколу на місці. Але на відео з бодикамери поліцейського це не відображено, воно уривчасте. 
Також підкреслює, що свідок був лише один, на відео поліції є два силуети якихось людей (осіб не видно), яких поліцейський називає свідками. Вони спеціально встали навпроти світла, щоб їх не можна було впізнати. Але вони точно були в машині поліції на момент, коли його зупинили. Один з них відмовився що-небудь підписувати і пішов. Тому його «пояснення», як і підпис в протоколі виготовив сам поліцейський. Підкреслює, що не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, бо вважає, що це були друзі поліціантів. Вважає, що свідки повинні самі викласти, що і як бачили. А вже ніяк не підписати заготовлене.
Також зауважує, що його не відсторонили від керування, а просто відпустили їхати далі, що доводить його тверезість.
Зауважує, що адмінматеріал не містить ніяких відомостей про повторність, так до матеріалів не додано виписку з бази даних правопорушень про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
Просить викликати в судове засідання обох осіб, зазначених як свідків і допитати їх окремо. Також опитати в судовому засіданні його дружину ОСОБА_3 .
Просить скасувати постанову суду, як незаконну, закрити провадження стосовно нього за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення на підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції 10.07.2020 року не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань або заяв про відкладення справи від нього до суду не надійшло.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 23.06.2020 року на ім`я ОСОБА_1 на розгляд справи 10.07.2020 року ним особисто отримано 25.06.2020 року, міститься підпис «Нода».
Крім того, судову повістку про виклик до суду на 10.07.2020 року на 09 годину 30 хвилин судом апеляційної інстанції було розміщено на офіційному сайті Запорізького апеляційного суду, який є загальнодоступним.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про слухання справи щодо нього, апеляційній перегляд справи щодо ОСОБА_1 проводиться за його відсутності.
Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апелянта щодо порушення вимог ст. 268 КК України, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутності і до суду він не викликався, є не обґрунтованими, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи. 

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 085860 від 01.03.2020 року, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя 16 березня 2020 року, міститься його підпис, також в матеріалах справи містяться його пояснення щодо обставин справи - «з протоколом согласен», з цього вбачається, що він був обізнаний про наявність справи щодо нього.

Після отримання вищевказаного матеріалу, Жовтневим районним судом м. Запоріжжя тричі були призначені судові засідання: 26.03.2020 року, 03.04.2020 року, 13.05.2020 року (а.с. 16, 38, 39) та на 27.05.2020 року (адреса вказана судом вірно: АДРЕСА_1 , вказана адреса співпадає в його адресою і протоколі про адміністративне правопорушення, і в його заявах до суду і апеляційній скарзі, підписаній власноруч), вищевказані судові повістки повернуті до суду з помітками «адресат відсутній» з цього вбачається, що суд прийняв всі міри та заходи для того, щоб належним чином повідомити про дату, час і місце розгляду справи щодо нього, щоб зберегти його бути присутнім при розгляді його справи.
Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано підкреслено, що відомості про час та місце розгляду справи розміщені на офіційному сайті Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, який є загальнодоступним.
В матеріалах справи містяться заяви від ОСОБА_1 щодо його сповіщення про час та дату слухання справи, відкладення справи для підготовки захисту (а.с.11, 13,14,17, 19), що також свідчить про його обізнаність щодо справи відносно нього і надавало йому змогу поцікавитись датою наступного слухання справи. 
Крім того, як вбачається з постанови суду, 21 травня 2020 року, в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, присутньому ОСОБА_1 було повідомлено, що наступною датою розгляду справи є: 27 травня 2020 року, о 08 годині 40 хвилин, ставити під сумнів яку, у апеляційного суду немає підстав.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя першої інстанції законно та обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.
Суд першої інстанції законно та обґрунтовано прийшов до такого висновку, з цим погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки в даному випадку порушення не є істотними та такими, що впливають на законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки вони в даному випадку не перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, бо на підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен був це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Отже, приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності, суд обґрунтовано прийшов до висновку про розгляд справи за його відсутності.
Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також постановою Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року. 
Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.
При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.
Відкладення розгляду адміністративної справи за клопотанням таких осіб не має перешкоджати розгляду справи зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків (ст. 38 ч.2 КУпАП), у випадку встановлення складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото  і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що відповідає обстановці; п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; п.1 розділу II: за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; п.20 розділу III: висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.        

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Так, вина ОСОБА_1  у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 085860 від 01 березня 2020 року, даними довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, якою підтверджується відсутність повторного вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого за результатом проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_1 виявлено 0,71 %, роздруківкою результату огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», ALCOTEST 6820 Тест № 998. Результат: 0,71 %, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 01.03.2020 року, які підтвердили факт проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», відеозаписом подій від 01.03.2020 року (DSJX300055AP0055), які узгоджуються із обставинами вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.

Аналізуючи відповідно до ст. 252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суд погоджується з висновками суду першої інстанції і також доходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Доводи апелянта з приводу того, що при складанні протоколу свідок був лише один, він заявляв клопотання до суду про виклик та допит свідків, але на виклик суду прийшов лише один свідок, вважає, що інший свідок є знайомим поліцейських, або поліцейським, також зауважує, що підписи в свідків різні, пояснення заповнені самим інспектором; також вважає, що свідки це такі друзі поліції та підкреслює, що не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, бо вважає, що це були друзі поліціантів, також зауважує, що свідки повинні самі викласти, що і як бачили, а вже ніяк не підписати заготовлене, є також необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_6 (а.с5) та ОСОБА_7 (а.с. 6), згідно пояснень яких вбачається, що вони обидва були свідками того, що 01.03.2020 року, в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ із використанням спеціального технічного засобу Драгер Алкотест 6820, проба позитивна 0,71 проміле, ставити під сумнів покази цих свідків підстав не має, оскільки зазначені пояснення свідків повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими та сумнівів не викликають.
Крім того, судом першої інстанції до суду телефонограмами були викликані свідки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. № 26, а.с. № 27 відповідно). 
Як вбачається з матеріалів справи, свідок ОСОБА_6 телефоном повідомив, що він не може бути присутнім при розгляді справи, оскільки знаходиться з дружиною у пологовому будинку. 
Свідок ОСОБА_7 з`явився до суду та надав додаткові письмові пояснення, зазначивши при цьому, що він дійсно був свідком, що 01 березня 2020 року, близько о 01 годині 20 хвилин, працівниками поліції водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився та пройшов тестування.

У суду апеляційної інстанції покази вказаних свідків також не викликають сумнівів та потреби їх перевіряти, оскільки судом першої інстанції їм вже була надана належна оцінка.

Не заслуговують уваги доводи апелянта про те, що він вважає, що залучені свідки є працівниками Національної поліції, так як вони є необґрунтованими та нічим не підтверджуються.

Доводи апелянта про те, що він клопотав допитати його дружину ОСОБА_3 , але суд також проігнорував його клопотання, є також необґрунтованим, оскільки за його клопотанням свідок ОСОБА_3 викликалася в апеляційний суд, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, але до апеляційного суду не з`явилася.

Доводи апелянта, що після тесту алкотестера в нього спитали, чи потрібно проводити тест у нарколога, на що він відповів, що має порадитися з дружиною, після чого повернувся та сказав, що треба проїхати до лікаря для спростування звинувачень у нетверезості, але поліцейський сказав, що вони вже складають протокол і нікуди не поїдуть, бо у них інший виклик або ще щось, при цьому він додав, що якщо протокол складуть на місці, то машину у нього не заберуть на штраф майданчик; якщо ж він не згоден з цим, то поїдуть на Седова і складуть протокол там, але машину заберуть і віддадуть не раніше, ніж через три дні; на це він відповів згодою зі складанням протоколу на місці, але на відео з бодикамери поліцейського це не відображено, воно уривчасте, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з переглянутого відеозапису з боді камери поліцейських, який міститься на диску, що зберігається в матеріалах справи, зафіксовано, як, після проходження тесту в присутності двох свідків, оголошення результатів тесту, ОСОБА_1 просить порадитися с дружиною, після чого на запитання патрульних поліцейських щодо згоди з результатом тесту, він відповідає, що згоден з результатом. 
Тойзміст, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта, що його не відсторонили від керування, а просто відпустили їхати далі, що доводить його тверезість, крім того, зауважує, що адмінматеріал не містить ніяких відомостей про повторність, так до матеріалів не додано виписку з бази даних правопорушень про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є безпідставними, оскільки не свідчать про істотне порушення вимог КУпАП, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

       Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, бо вони також не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду В.М. Білоконев
Дата документу  Справа № 331/992/20