ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року	Львів	Справа № 803/1130/13-а пров. № А/857/4869/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Бруновська Н.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І. 

секретар судового засідання                     Мельничук Б.Б.

за участю:
представника позивача - Масич І.В.
представника відповідача - Кушнір Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року (головуючий суддя Валюх В.М., м.Луцьк, проголошено 16:30:13) у справі № 803/1130/13-а за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Гнідавський цукровий завод» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:
16.05.2013 Публічне акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод» (ПАТ «Гнідавський цукровий завод») звернулося з позовом до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби (Луцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.04.2013 № 0002512201, № 0002522201.
Позов обґрунтовує тим, що Луцькою ОДПІ, відповідно до наказу від 09.04.2013 року № 1171, та повідомлення від 09.04.2013 № 000020 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд» за період з 01.01.2010 по 28.02.2013, про що складено акт від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658. На підставі вказаного акту перевірки, 25.04.2013 року Луцька ОДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення: № 0002512201, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 11521836,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 8554695,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2967141,00 грн.; № 0002522201, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ на загальну суму 11888800,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 7915522,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3953278,75 грн. Зазначає, що не зважаючи на надані для перевірки в повному обсязі документи, які підтверджують здійснення фінансово-господарських операцій, Луцька ОДПІ зробила безпідставні висновки про те, що контрагенти (ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд») ніяких товарів ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не реалізовували та ніяких послуг не надавали, фінансово-господарська діяльність позивача по взаємовідносинах із вказаними контрагентами    здійснювалася поза межами правового поля та проведена з метою отримання позивачем податкової вигоди у вигляді мінімізації сплати до бюджету ПДВ та податку на прибуток, а договори, укладені між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами, не спричинили настання реальних правових наслідків та мають ознаки нікчемності. Вказує, що про факт реального здійснення господарських операцій та правомірне формування витрат і податкового кредиту свідчать такі обставини: наявність руху активів у процесі здійснення господарської операції, підтвердженням чого є первинні документи, надані під час перевірки; основним видом господарської діяльності ПАТ «Гнідавський цукровий завод» є переробка цукросировини та виготовлення цукру, що і викликало необхідність придбання необхідних ТМЦ для здійснення виробничого процесу та господарської діяльності підприємства; позивач та його контрагенти володіють необхідною податковою правосуб`єктністю, необхідною для формування податкового кредиту, та на момент видачі податкової накладної зареєстровані як платники ПДВ; під час виконання договірних зобов`язань посадові особи ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не знали і не могли знати про можливі порушення ведення фінансово-господарської діяльності іншими контрагентами і не можуть нести будь-яку відповідальність за дії або бездіяльність контрагентів; надані до перевірки первинні документи мають усі реквізити, як того вимагає чинне законодавство України, тобто містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення; всі придбані матеріали, сировина та ТМЦ за договорами та угодами використані та задіяні у виробничій діяльності позивача; ПАТ «Гнідавський цукровий завод» проведений 100% розрахунок за придбані ТМЦ; наводячи формулювання щодо нікчемності договорів, посадові особи контролюючого органу не підтверджують факт визнання нікчемності угод в судовому порядку, не наводять жодних фактів, доводів чи доказів, які могли б свідчити про нікчемність угод; в акті перевірки не зазначені конкретні порушення законодавства позивачем при виконанні договорів з його контрагентами.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби від 25 квітня 2013 року № 0002512201, № 0002522201.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив про порушення позивачем вимог податкового законодавства у вигляді заниження податку на прибуток та ПДВ. При цьому, перевіркою, з покликанням на акти інших перевірок, також встановлено, що контрагенти (ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд») ніяких товарів позивачу не реалізовували та ніяких послуг не надавали, фінансово-господарська діяльність позивача по взаємовідносинах із вказаними контрагентами    здійснювалася поза межами правового поля та проведена з метою отримання позивачем податкової вигоди у вигляді мінімізації сплати до бюджету ПДВ та податку на прибуток, а договори, укладені між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами, не спричинили настання реальних правових наслідків та мають ознаки нікчемності, у зв`язку з чим просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримує доводи апеляційної скарги.
Представник позивача апеляційну скаргу заперечує, вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Відповідно до пункту 1.2 Статуту ПрАТ «Гнідавський цукровий завод», затвердженого річними загальними зборами акціонерів (протокол № 1/2019 від 23.04.2019), Приватне акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод» до зміни типу мало назву Публічне акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод», є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Гнідавський цукровий завод», яке мало найменування Відкрите акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод».
Луцька ОДПІ, на підставі наказу від 09.04.2013 року № 1171 та повідомлення від 09.04.2013 № 000020, провела документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд» за період з 01.01.2010 по 28.02.2013, про що складено акт від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658.
Перевіркою встановлено порушення ПАТ «Гнідавський цукровий завод» пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, пункту 5.1, підпункту 5.3.9 статті 5 Закону № 283/97-ВР, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 8554695,00 грн., в тому числі: у 3 кварталі 2010 року на суму 9864,00 грн., у 4 кварталі 2010 року - 12548,00 грн., у 3 кварталі 2011 року - 169623,00 грн., у 4 кварталі 2011 року - 2439584,00 грн., у 1 кварталі 2012 року - 2219994,00 грн., у 2 кварталі 2012 року - 2464000,00 грн., у 3 кварталі 2012 року - 619582,00 грн., у 4 кварталі 2012 - 619500,00 грн. Крім того, перевіркою встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 ПК України  та підпунктів 7.4.1, 7.4.5 статті 7 Закону № 168/97-ВР, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 7915522,00 грн., в тому числі: за липень 2010 року на суму 3689,00 грн., за жовтень 2010 року - 10862,00 грн., за листопад 2010 року - 3378,00 грн., за серпень 2011 року - 11256,00 грн., за вересень 2011 року - 11146,00 грн., за жовтень 2011 року - 78324,00 грн., за листопад 2011 року - 490024,00 грн., за грудень 2011 року - 1565817,00 грн., за січень 2012 року - 44280,00 грн., за лютий 2012 року - 656667,00 грн., за березень 2012 року - 1413334,00 грн., за травень 2012 року - 1173333,00 грн., за червень 2012 року - 1173333,00 грн., за липень 2012 року - 590079,00 грн., за жовтень 2012 року - 196667,00 грн., за листопад 2012 року - 393333,00 грн.
Подані ПАТ «Гнідавський цукровий завод» письмові заперечення від 13.04.2013 № 283 на вказаний акт перевірки  були відхилені Луцькою ОДПІ, про що платника було повідомлено листом від 22.04.2013 № 9023/10/22.1-22.
25.04.2013, на підставі вказаного акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, Луцька ОДПІ прийняла такі податкові повідомлення-рішення: № 0002512201, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 11521836,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 8554695,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2967141,00 грн.; № 0002522201, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ на загальну суму 11888800,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 7915522,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3953278,75 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що  відповідач не довів правомірності своїх дій, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до  ст. 67 Конституції України  кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Згідно з пунктом 5.1, підпунктом 5.2.1 пункту 5.2  статті 5 Закону № 283/97-ВР    (тут і надалі чинного на час виникнення окремих спірних правовідносин) валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. В силу вимог підпункту 5.3.9 пункту 5.3  статті 5 Закону № 283/97-ВР  не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.
Приписами пункту 135.2 статті  135  та пункту  138.2  статті  138 ПК України  встановлено, що як доходи, так і витрати, визначаються на підставі первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених  розділом II цього Кодексу.
  Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту  139.1  статті  139 ПК України  не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
У пункті 1.3  статті 1 Закону № 168/97-ВР платника податку визначено як особу, яка згідно із цим  Законом  зобов`язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.
Податкові зобов`язання з ПДВ у відповідності до положень  Закону № 168/97-ВР  визначаються сальдовим методом, який передбачає необхідність врахування як надходжень сум податку разом із вартістю товарів (послуг), що поставляються платником податку, так і витрат цього платника на сплату сум ПДВ у складі ціни товарів (послуг), що придбані ним з метою використання у господарській діяльності (підпункт 7.7.1 пункт 7.7  статті 7 цього Закону).  
Відповідно до пунктом 10.2 статті 10 того самого  Закону  платники податку, визначені у підпунктах «а», «в», «г», «д» пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.
Податкові зобов`язання з ПДВ у відповідності до положень  Закону № 168/97-ВР    визначаються сальдовим методом, який передбачає необхідність врахування як надходжень сум податку разом із вартістю товарів (послуг), що поставляються платником податку, так і витрат цього платника на сплату сум ПДВ у складі ціни товарів (послуг), що придбані ним з метою використання у господарській діяльності (підпункт 7.7.1 пункт 7.7  статті 7 цього Закону).
Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4  статті 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.
Підпунктом 7.2.3 пункту 7.2  статті 7 Закону № 168/97-ВР визначено, що податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.
Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4  статті 7 зазначеного Закону  не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.
Відповідно до приписів підпункту «а» пункту  198.1  та пунктів  198.2,  198.3  статті  198 ПК України  право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За вимогами пункту  198.6  статті  198 ПК України  не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог  статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями,  іншими  документами,  передбаченими  пунктом  201.11  статті  201  ПК.
Відповідно до пункту  44.2  статті  44 ПК України  для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього  Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього  Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Разом з тим, пунктом  44.1  статті  44 ПК України  передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
В силу положень пункту  201.10  статті  201 ПК України  податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно із частинами першою - третьою  статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV  (з змінами та доповненнями, далі - Закон № 996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:    назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Суд апеляційної інстанції вказує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування валових витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та витрат. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку. При цьому, кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів наголошує на наступному.
Як вбачається із акту від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Гнідавський цукровий завод» з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд» за період з 01.01.2010 по 28.02.2013, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вказані контрагенти ніяких товарів позивачу не реалізовували та ніяких послуг не надавали, фінансово-господарська діяльність позивача по взаємовідносинах із вказаними контрагентами    здійснювалася поза межами правового поля та проведена з метою отримання позивачем податкової вигоди у вигляді мінімізації сплати до бюджету ПДВ та податку на прибуток, а договори, укладені між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами, не спричинили настання реальних правових наслідків та мають ознаки нікчемності.
Щодо відносин позивача з ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» колегія суддів зазначає наступне.
Між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» (постачальник, продавець) були укладені такі договори: № 27/10К від 27.10.2011, відповідно до якого продавець постачає, а покупець приймає та оплачує кокс в загальній кількості 118 тон, загальною вартістю 219480,00 грн. з ПДВ; № 27/10 від 27.10.2011 поставки нафтопродуктів, відповідно до якого постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати і оплачувати мазут М-100, загальною кількістю 432 тон, за ціною 4920,00 грн. в т. ч. ПДВ за одну тону; № 01/12 від 01.12.2011 поставки нафтопродуктів, відповідно до якого постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати і оплачувати мазут М-100, загальною кількістю 810 тон, за ціною 4920,00 грн. в т. ч. ПДВ за одну тону; № 14/02 від 14.02.2012 на поставку обладнання, запасних частин та допоміжних матеріалів, відповідно до якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити обладнання, запасні частини та допоміжні матеріали згідно Специфікації № 1 до договору, ціна договору становить 100000,00 грн. з ПДВ, доповнення № 1 від 14.02.2012 до вказаного договору, за яким здійснювалася поставка таких товарів: плуг оборотний, обприскувач причіпний тракторний, культиватор передпосівного обробітку ґрунту, дискова борона, зеронова сівалка, розкидач мінеральних добрив.
Позивачем, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаними господарськими договорами, укладеними з ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», надано податкові та видаткові накладні, акти прийому-передачі товару на підтвердження оплати - платіжні доручення, акти приймання-передачі векселів на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери.
В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 5358433,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 1071687,00 грн.
Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував матеріали перевірки ТзОВ «Онікс Компані ЛТД»» з питань про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» щодо підтвердження господарських відносин із підприємствами-продавцями та підприємцями-покупцями за період листопад-грудень 2011 року та січень-березень 2012 року (№ 531/22.4-13/37817014 від 15.03.2013), проведеної ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС, та вказаними матеріалами документально не підтверджено реальність здійснення ТзОВ «Онікс Компані» за період листопад-грудень 2011 року та січень-березень 2012 року господарських відносин із постачальниками. Крім того, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС від 13.11.2012 № 7594/22-7/37817020 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2011 по 30.06.2012, у якому є покликання на копію протоколу свідка ОСОБА_1 , яка заперечує свою причетність до діяльності ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед».
З балансових довідок від 11.12.2019  вбачається, що: технологічний процес цукрового заводу передбачає виробництво пари та електроенергії із необхідними параметрами, яке здійснюється в ТЕЦ, що належить позивачу на праві приватної власності; придбані ТМЦ (зокрема, мазут, кокс) були використані в господарській діяльності підприємства, для використання ТМЦ позивач має всі технічні можливості, а саме: мазут використовується і спалюється в приміщенні ТЕЦ, у даному процесі задіяні котли, вугілля та кокс спалюються в газовапняковій печі; при доставці вантажів, прийнятті вагонів використовуються під`їзні залізничні колії, цистерни (мазут) і вагони (кокс, вугілля) переміщуються за допомогою тепловозів, вугілля та кокс переміщуються по території заводу за допомогою фронтального автонавантажувача; мазут закачується насосами в мазутні резервуари, ТМЦ завантажуються та розвантажуються з використанням ваги; на балансі підприємства обліковуються транспортні засоби (автокран, фронтальний автонавантажувач), які призначені для навантаження і розвантаження продукції.
Разом з тим, господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 32013020000000084 щодо вчинення службовими особами ПАТ «Гнідавський цукровий завод» умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за внесеними 17.05.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостями за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою  статті 212 КК України, 24.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою  статті 212 КК України, а також 16.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою  статті 122 КК України. Підставою до внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2013 відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою  статті 212 КК України  та початку досудового розслідування, послугували, зокрема, матеріали, отримані від Луцької ОДПІ, згідно акту №1876/22.1/00372658 від 09.04.2013 документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Гнідавський цукровий завод», яким встановлено заниження вказаним товариством ПДВ на загальну суму 7915522,00 грн. та заниження податку на прибуток на загальну суму 8554695,00 грн. внаслідок безпідставного формування валових витрат та податкового кредиту по операціям, що мають ознаки нікчемності, пов`язаних з придбанням товарів та послуг від ТзОВ «Альфа-Діас», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма «Асіа», ТзОВ «Константа - Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд» за період з 01.01.2010 по 28.02.2013, всього на загальну суму 16470217,00 грн. Однак, досудовим розслідуванням отримано докази, встановлено фактичні дані та правові норми, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин. В ході слідства встановлені Луцькою ОДПІ при проведенні документальних перевірок відомості щодо завищення ПАТ «Гнідавський цукровий завод» валових витрат та податкового кредиту не знайшли свого обґрунтованого підтвердження матеріалами досудового розслідування, у зв`язку із чим в діях службових осіб товариства відсутня об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого  статтею 212 КК України.
Колегія суддів вважає, що подані позивачем під час перевірки та до суду першої інстанції первинні документи спростовують доводи податкового органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» щодо поставки нафтопродуктів обладнання, запасних частин та допоміжних матеріалів, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача. Суд апеляційної інстанції також критично оцінює покликання апелянта на акт ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС від 15.03.2013 № 531/22.4-13/37817014 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» щодо підтвердження господарських відносин із підприємствами-продавцями та підприємцями-покупцями за період листопад-грудень 2011 року та січень-березень 2012 року, оскільки перевірку за участю представників ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» проведено не було, первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ. 
Крім того, відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення ТМЦ, не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту, з огляду також на те, що умовами вказаних вище договорів, укладених між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» (постачальник, продавець), передбачено, що поставка товару за загальним правилом здійснювалася саме постачальником окремими партіями автомобільним транспортом. Відсутність документів про якість поставлених товарів також не підтверджує висновки контролюючого органу про нереальність операцій, позаяк норми податкового законодавства право на формування витрат та податкового кредиту не ставлять в залежність від наявності у покупця сертифікатів якості.
Щодо відносин позивача з ТзОВ «Фірма «Асіа» колегія суддів зазначає наступне.
Між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Фірма «Асіа» (постачальник) був укладений договір поставки нафтопродуктів № 01/10 від 01.10.2012, відповідно до якого постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати і оплачувати мазут М-100, загальною кількістю 600 тон, за ціною 5900,00 грн. в т. ч. ПДВ за одну тону.
Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаним господарським договором, укладеними з ТзОВ «Фірма «Асіа», надав податкові та видаткові накладні, на підтвердження оплати - платіжні доручення, на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери.
В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Фірма «Асіа» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2950000,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 590000,00 грн.
Із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вбачається, що контролюючий орган врахував акт ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 12.03.2012 № 693/2220/38203305 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Фірма Асіа» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за вересень, жовтень, листопад 2012 року, січень 2013 року, у висновках якого зазначено, що правочини, укладені з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб, задекларовані податкові зобов`язання та податковий кредит за звітні періоди підлягають зменшенню до 0,00 грн. 
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на додаткові письмові пояснення ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 12.12.2019 № 678 разом з балансовими довідками від 11.12.2019 № 676, № 676, з яких вбачається, що: придбані ТМЦ (мазут) були використані в господарській діяльності підприємства, для використання ТМЦ позивач має всі технічні можливості, а саме мазут використовується і спалюється в приміщенні ТЕЦ, у даному процесі задіяні котли; мазут закачується насосами в мазутні резервуари, ТМЦ завантажуються та розвантажуються з використанням ваги; на балансі підприємства обліковуються транспортні засоби (автокран, фронтальний автонавантажувач), які призначені для навантаження і розвантаження продукції.
Господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Фірма «Асіа» були предметом дослідження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 32013020000000084 та постановою про закриття кримінального провадження старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Волинській області від 06.11.2014 кримінальне провадження № 32013020000000084 щодо вчинення службовими особами ПАТ «Гнідавський цукровий завод» умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за внесеними 17.05.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостями за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою  статті 212 КК України, 24.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою  статті 212 КК України, а також 16.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою  статті 212 КК України  - закрито на підставі пункту 2 частини першої  статті 284 КПК України  у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 10061866547  ТзОВ «Фірма «Асіа» (код ЄДРПОУ 38203305) з 29.05.2012 зареєстровано як юридична особа, основним видом діяльності якого є « 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту», дане підприємство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, а з 30.05.2013 перебуває в стані припинення.
Суд апеляційної інстанції вказує, що подані позивачем під час перевірки та до суду першої інстанції первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Фірма «Асіа» щодо поставки нафтопродуктів, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача.
Колегія суддів не бере до уваги покликання апелянта на акт ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 12.03.2012 № 693/2220/38203305 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Фірма Асіа» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за вересень, жовтень, листопад 2012 року, січень 2013 року, оскільки перевірку за участю представників ТзОВ «Фірма Асіа» проведено не було, первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «Фірма Асіа» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ. Крім того, у розділі І вказаного акту міститься покликання на службову записку від 11.03.2013 № 982/ДПІ/07-10/3 щодо наявності ознак «фіктивності» вказаного підприємства, проте суду не надана ані вказана службова записка, ані докази на підтвердження викладених у ній висновків.
Отже, відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення ТМЦ, не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту, з огляду також на те, що умовами вказаного вище договору від 01.10.2012 (пункт 4.1), укладеного між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Фірма Асіа» (постачальник), передбачено, що поставка товару за загальним правилом здійснювалася саме постачальником окремими партіями автомобільним транспортом. Крім того, відсутність документів про якість поставлених товарів також не підтверджує висновки контролюючого органу про нереальність операцій, позаяк норми податкового законодавства право на формування витрат та податкового кредиту не ставлять в залежність від наявності у покупця сертифікатів якості.
Щодо відносин позивача з ТзОВ «Альфа-Діас» суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Альфа-Діас» (постачальник) були укладені: договір поставки від 09.02.2012 № 09/2 з доповненням та додатковою угодою; договір поставки від 29.11.2011 № 29/11 з специфікацією; договір поставки від 25.08.2011 № 25/08 з доповненням. Відповідно до умов вказаних договорів та додатків до них постачальник зобов`язується поставити і передати покупцю цукор білий в мішках, а покупець прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату.
Позивачем, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаними договорами, укладеними з ТзОВ «Альфа-Діас», надано податкові та видаткові накладні, на підтвердження оплати - платіжні доручення та акти приймання-передачі векселя, на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери.
В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 24933333 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 4986667,00 грн. Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС від 11.03.2012 № 686/22-90/37730300 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Альфа-Діас» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за січень - липень 2012 року та вересень - листопад 2012 року, у висновках якого зазначено, що правочини, укладені з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб, задекларовані податкові зобов`язання по ПДВ за звітні періоди підлягають зменшенню на 16601536,00 грн.
Крім того, згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 07.08.2019 № 1005625526 основним видом діяльності ПАТ «Гнідавський цукровий завод» є « 10.81 виробництво цукру», а серед інших видів діяльності є « 46.36 оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами».
З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Гнідавський цукровий завод», крім власне виробництва цукру, здійснює господарську діяльність щодо оптової торгівлі цукру, та враховуючи, що виробленого цукру є недостатньо, здійснює закупівлю цукру з метою подальшої його реалізації. При цьому, у письмових поясненнях ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 14.02.2020 № 46 наведені дані щодо обсягів виробленого, придбаного та реалізованого цукру за 2010 - 2013 р. р.
Колегія суддів зазначає, що господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Альфа-Діас» були предметом досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні № 32013020000000084, яке закрито постановою від 06.11.2014 на підставі пункту 2 частини першої  статті 284 КПК України  у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 1006186198  ТзОВ «Альфа-Діас» (код ЄДРПОУ 37730300) з 02.08.2011 зареєстровано як юридична особа, основним видом діяльності якого є « 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту», серед інших видів діяльності « 46.90 неспеціалізована оптова торгівля», дане підприємство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, а з 30.05.2013 перебуває в стані припинення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що подані позивачем під час перевірки та до суду першої інстанції первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Альфа-Діас» щодо поставки цукру чи ділової мети, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача.
Колегія суддів не бере до уваги покликання апелянта на акт ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС від 11.03.2012 № 686/22-90/37730300 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Альфа-Діас» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за січень - липень 2012 року та вересень - листопад 2012 року (т. 7, а. с. 112-117), оскільки перевірку за участю представників ТзОВ «Альфа-Діас» проведено не було, первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «Альфа-Діас» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ. Крім того, у розділі І вказаного акту міститься покликання на службову записку від 11.03.2013 № 977/ДПІ/07-10/3 щодо наявності ознак «фіктивності» вказаного підприємства, проте суду не надана ані вказана службова записка, ані докази на підтвердження викладених у ній висновків.
Відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення ТМЦ, не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту, з огляду також на те, що умовами вказаних вище договорів поставки, укладених між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Фірма Асіа» (постачальник), передбачено, що поставка товару може здійснюватися як власним транспортом, так і за допомогою сторонніх організацій.
Щодо відносин позивача з ПП «Індастріалсервіс» колегія суддів зазначає наступне.
ПП «Індастріалсервіс» протягом вересня - листопада 2011 року надало ПАТ «Гнідавський цукровий завод» послуги з автоперевезення цукрових буряків, без укладення письмового договору, а на підтвердження факту виконання зобов`язань позивач надав податкові накладні та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), на підтвердження оплати - платіжні доручення. Крім того, в акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 зазначено, що в оплату за отримані послуги позивачем реалізовано на ПП «Індастріалсервіс» дизельне паливо на загальну суму 37746,00 грн., в т. ч. ПДВ 6291,00 грн.
Перевіркою ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (акт від № 1876/22.1/0037265809.04.2013) встановлено, що враховуючи висновки акту перевірки ПП «Індастріалсервіс», позивачем по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 71200,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 14240,00 грн. Як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував виключно акт Луцької ОДПІ від 25.10.2012 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Індастріалсервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 13.01.2010 по 15.10.2012, яким встановлено, зокрема, порушення вимог законодавства в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними при придбанні, продажу товарів, робіт, послуг, завищення сум валових доходів та витрат, податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ, а також у вказаному акті міститься покликання на пояснення ОСОБА_2 .
Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 07.08.2019 № 1005625526 основним видом діяльності ПАТ «Гнідавський цукровий завод» є « 10.81 виробництво цукру», у зв`язку із чим    товариство здійснює заготівлю та переробку цукрових буряків, тобто надання ПП «Індастріалсервіс» протягом вересня - листопада 2011 року ПАТ «Гнідавський цукровий завод» послуг з автоперевезення цукрових буряків обумовлено діловою метою та такі послуги надані у межах легальної господарської діяльності позивача.
Господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ПП «Індастріалсервіс» були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 32013020000000084, яке закрито постановою старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Волинській області від 06.11.2014 на підставі пункту 2 частини першої  статті 284 КПК України  у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення. Допитаний у кримінальному провадженні № 32013020000000084 свідок ОСОБА_2 , який згідно реєстраційних даних ПП «Індастріалсервіс» є директором вказаного підприємства показав, що зареєстрував підприємство на своє ім`я за грошову винагороду за проханням третіх осіб, а також заперечив свою причетність до здійснення цим підприємством господарської діяльності. Разом з тим, з врахуванням результатів почеркознавчих експертиз, проведених по усіх наявних в матеріалах кримінального провадження первинних документах, що стосуються предмету розслідування та дослідження господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Капексбуд», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ПП «Еверест», показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про їх непричетність до здійснення фінансово- господарських операцій із ПАТ «Гнідавський цукровий завод» - не знайшли свого об`єктивного підтвердження або спростування.
Колегія суддів вважає, що контролюючий орган належними та допустимими доказами не довів факт відсутності реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ПП «Індастріалсервіс» щодо надання послуг з перевезення цукрових буряків чи ділової мети, а надані позивачем первинні документи підтверджують надання та оплату послуг. Суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання апелянта на акт Луцької ОДПІ від 25.10.2012 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Індастріалсервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 13.01.2010 по 15.10.2012, позаяк він не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту по господарських операціях з перевезення цукрового буряку. Крім того, у ньому відсутні дані про те, що ПП «Індастріалсервіс» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.
Щодо відносин позивача з ТзОВ «Лідерком» колегія суддів зазначає наступне.
Між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (замовник) та ТзОВ «Лідерком» (підрядник) був укладений договір від 08.08.2011 № 02/08, відповідно до якого замовник передає, а підрядник приймає на себе виконання робіт по монтажу, налагодженню та пуску установок РЮПРО фірми «SAMAG» (Німеччина) в кількості 2 шт.
В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи матеріали ДПС у Хмельницькій області відносно ТзОВ «Лідерком», позивачем по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2011 році на загальну суму 63941,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 12788,00 грн. Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, висновки про нереальність господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Лідерком» контролюючий орган зробив виключно на підставі листа ДПС у Хмельницькій області від 08.10.2012 № 14397/7/07-30/17 та протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , тобто в акті перевірки жодних зауважень щодо наданих позивачем первинних документів не зазначено.
З постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_7 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що ТзОВ «Лідерком» в серпні 2011 року виконувало роботи по монтажу та налагодженню ліній по визначенню цукристості сировини. Підготовкою договору та організацією взаємовідносин із вказаним контрагентом займався відділ контролю та автоматики заводу. ТзОВ «Лідерком» виконало взяті на себе зобов`язання по встановленню та налагодженню устаткування, а ПАТ «Гнідавський цукровий завод» в якості розрахунку передав в адресу виконавця 15 тон цукру. Результатом вказаних фінансово-господарських взаємовідносин належним чином оформленні актами здачі- прийняття робіт, актами зарахування взаємних вимог та відповідними накладними та податковими накладними
Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаним господарським договором, укладеними з ТзОВ «Лідерком», надав    акт приймання виконаних робіт № 1 за вересень 2011 року та податкову накладну від 30.09.2011 року № 291, а в оплату за отримані послуги позивачем реалізовано ТзОВ «Лідерком» цукор білий в мішках на загальну суму 76650,00 грн.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 10061866893 ТзОВ «Лідерком» (код ЄДРПОУ 35197074) з 13.06.2007 зареєстровано як юридична особа, а з 27.12.2012 дане товариство припинено за судовим рішенням у зв`язку з визнанням банкрутом.
Колегія суддів зазначає, що подані позивачем під час перевірки та до суду першої інстанції первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Лідерком» щодо виконання робіт.
Крім того, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання апелянта на лист ДПС у Хмельницькій області від 08.10.2012 № 14397/7/07-30/17 з огляду на закриття кримінальної справи в частині вчинення фіктивного підприємництва при створенні (придбанні) ТзОВ «Лідерком» та звертає увагу, що суду не надані акти перевірок щодо вказаного товариства, а також не надано доказів того, що ТзОВ «Лідерком» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.
Щодо відносин позивача з ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» (постачальник) були укладені: договір поставки від 05.12.2011 № 05/12 з доповненням та додатковою угодою; договір поставки від 30.08.2011 № 30/08 з додатковими угодами та специфікацією. Відповідно до умов вказаних договорів та додатків до них постачальник зобов`язується поставити і передати покупцю цукор білий в мішках, а покупець прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату.
В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 4400000,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 880000,00 грн. Як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС від 13.11.2012 № 7594/22-7/37817020 про результати позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2011 по 30.06.2012, у висновках якого зазначено, що перевіркою встановлено відсутність об`єктів оподаткування з податку на прибуток та з податку на додану вартість при придбанні та продажу товарів (робіт, послуг) за період з 01.07.2011 по 30.06.2012, та у якому є покликання на протокол допиту ОСОБА_1 .
Колегія суддів, оглядаючи матеріали справи, вказує, що ПАТ «Гнідавський цукровий завод», крім власне виробництва цукру, здійснює господарську діяльність щодо оптової торгівлі цукру, та враховуючи, що виробленого цукру є недостатньо, здійснює закупівлю цукру з метою подальшої його реалізації. У письмових поясненнях ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 14.02.2020 № 46  наведені дані щодо обсягів виробленого, придбаного та реалізованого цукру за 2010 - 2013 р. р.
Господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» були предметом досудового розслідування у згаданому вище кримінальному провадженні № 32013020000000084, яке закрито постановою від 06.11.2014 на підставі пункту 2 частини першої  статті 284 КПК України  у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 1006186710 ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» (код ЄДРПОУ 37817020) з 28.07.2011 по даний час зареєстровано як юридична особа, серед інших видів діяльності вказано « 51.90.0 інші види оптової торгівлі», дане підприємство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, керівником товариства зазначено ОСОБА_1 , щодо даного підприємства відсутні записи про припинення чи перебування у процесі провадження у справі про банкрутство.
Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаними договорами, укладеними з ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», надав податкові, видаткові накладні, акти прийому-передачі товару, на підтвердження оплати - платіжні доручення та акти приймання-передачі векселя, на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери, звіти про рух цукру-піску.
З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи спростовують доводи апелянта про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» щодо поставки цукру чи ділової мети, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача. Разом з тим, не заслуговують уваги покликання контролюючого органу на акт ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС від 13.11.2012 № 7594/22-7/37817020 про результати позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2011 по 30.06.2012, оскільки у ньому відсутні дані про вручення платнику повідомлення про перевірку, первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» у межах цієї перевірки не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ. Відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення ТМЦ, не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту, з огляду також на те, що умовами вказаних вище договорів поставки, укладених між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» (постачальник), передбачено, що поставка товару може здійснюватися як власним транспортом, так і за допомогою сторонніх організацій, визначених покупцем.
Щодо відносин позивача з ПП «Еверест» колегія суддів зазначає наступне.
Між ВАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ПП «Еверест» (постачальник) було укладено договір № 124/11 від 27.05.2011, умовами якого визначено, що постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (вугілля) в кількості та по ціні, погодженій згідно рахунку-фактури, а покупець - прийняти та оплатити товар.
В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ПП «Еверест» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2011 році на загальну суму 1708914,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 341783,00 грн. Як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у м. Чернігові ДПС від 03.12.2012 № 2607/22/31480476 про результати документальної позапланової перевірки ПП «Еверест» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01.01.2011 по 30.09.2012, за висновками якого не підтверджено доходи та витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податку на прибуток, та податкові зобов`язання та податковий кредит з ПДВ за період з 01.01.2011 по 30.09.2012.
Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів зазначає, що придбані ТМЦ були використані в господарській діяльності підприємства, для чого позивач має всі технічні можливості, а саме вугілля та кокс спалюються в газовапняковій печі; при доставці вантажів, прийнятті вагонів використовуються під`їзні залізничні колії, вагони (кокс, вугілля) переміщуються за допомогою тепловозів, вугілля та кокс переміщуються по території заводу за допомогою фронтального автонавантажувача; на балансі підприємства обліковуються транспортні засоби (автокран, фронтальний автонавантажувач), які призначені для навантаження і розвантаження продукції.
Господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ПП «Еверест» були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 32013020000000084.
З постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_7 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод», показав, що з ПП «Еверест» мали місце фінансово-господарські взаємовідносини, які полягали у придбанні у вказаного постачальника кам`яного вугілля, на підставі укладеного 27.05.2011 договору поставки. Транспортування вугілля здійснювалось залізничним транспортом за рахунок ПАТ «Гнідавський цукровий завод». Розрахунки за поставлене вугілля на суму 1708000,00 грн. проведені у повному обсязі в безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів з банківського рахунку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» № НОМЕР_1 , відкритого у AT «Укрсиббанк» на банківський рахунок постачальника № НОМЕР_2 , відкритий у AT «Ерсте-Банк». Придбане у ПП «Еверест» кам`яне вугілля впродовж трьох місяців використане на технологічні потреби заводу.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 1006186923  ПП «Еверест» (код ЄДРПОУ 31480476) з 14.06.2011 по даний час зареєстровано як юридична особа, серед видів діяльності є « 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом та подібними продуктами», керівником підприємства є ОСОБА_8 , дане підприємство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, у вказаному реєстрі відсутні відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення чи у процесі провадження у справі про банкрутство.
Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаним договором, укладеним з ПП «Еверест», надав податкові та видаткові накладні, залізничні накладні, на підтвердження оплати - платіжні доручення, акти приймання-передачі векселів, на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери.
Суд апеляційної інстанції вважає, що подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ПП «Еверест» щодо поставки вугілля, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача. Разом з тим, критично оцінюються покликання апелянта на акт ДПІ у м. Чернігові ДПС від 03.12.2012 № 2607/22/31480476 про результати документальної позапланової перевірки ПП «Еверест» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01.01.2011 по 30.09.2012, оскільки первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ПП «Еверест» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.
Щодо відносин позивача з ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» колегія суддів зазначає наступне.
В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2011 році на загальну суму 117820,00 грн. та завищено податковий кредит за серпень 2011 року в загальній сумі 11256,00 грн. Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська від 18.09.2012 № 999/226/34885500 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за серпень 2011 року, у якому вказано, що по даному товариству відсутній факт вчинення господарських операцій за серпень 2011 року.
Господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 32013020000000084.
З постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_7 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод», показав, що взаємовідносини з ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» носили одиничний характер та полягали у придбанні в період червня-липня 2011 року вогнетривкої цегли для обмурування парових котлів ПАТ «Гнідавський цукровий завод». Підготовку договору та організацію вказаних взаємовідносин здійснював головний інженер заводу Ординат І.М.. Поставка товару здійснювалась на склад матеріальних цінностей № 1 заводу, за рахунок постачальника. Розрахунки за поставлений товар проведені у повному обсязі в безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів з банківського рахунку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» № НОМЕР_1 , відкритого у AT «Укрсиббанк» на банківський рахунок постачальника № НОМЕР_3 , відкритий у ВАТ «Державний Ощадний Банк України».
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 1006186985  ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» (код ЄДРПОУ 34885500) з 29.01.2007 по даний час зареєстровано як юридична особа, основний вид діяльності є « 51.90.0 інші види оптової торгівлі», керівником підприємства є ОСОБА_9 , дане товариство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, у вказаному реєстрі відсутні відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення чи у процесі провадження у справі про банкрутство.
Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаним договором, укладеним з ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», надав    податкові та видаткові накладні, на підтвердження оплати - платіжні доручення, на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери.
Колегія суддів вважає, що подані позивачем під час перевірки та до суду першої інстанції первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо поставки товарів, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача.
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання апелянта на акт ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська від 18.09.2012 № 999/226/34885500 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за серпень 2011 року, оскільки первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «Пром Альянс ЛТД»    не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ. Разом з тим, відповідно до наявних у справі первинних документів (податкових та видаткових накладних, прибуткових ордерів, платіжних доручень) господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо поставки різного роду товарів тривали протягом десяти місяців з липня 2011 року по березень 2012 року, проте контролюючий орган, без відповідного мотивування, дійшов до висновку про нереальність господарських операцій лише за один місяць - серпень 2011 року.
Щодо відносин позивача з ТзОВ «Еккобуд» суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Між ВАТ «Гнідавський цукровий завод» (замовник) та ТзОВ «Еккобуд» (підрядник) було укладено договір від 02.10.2009 № 142, відповідно до умов якого замовник передає, а підрядник приймає на себе виконання еколого-технологічні випробування парових котлів ТЕЦ.
В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Еккобуд», позивачем по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2010 році на загальну суму 18446,00 грн. та завищено податковий кредит за липень 2010 в загальній сумі 3689,00 грн. Як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував виключно акт ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС від 07.08.2012 № 317/34296773, згідно з яким встановлено, що стан підприємства - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, декларацію з ПДВ за липень 2010 та декларацію з податку на прибуток за 1-3 квартали до інспекції не подавало.
Так, з постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_7 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод», показав, що  ТзОВ «Еккобуд» в липні 2010 року здійснювало щорічне технічне випробування паливних котлів ТЕЦ ВАТ «Гнідавський цукровий завод». Підготовку договору та організацію взаємовідносин забезпечував головний інженер заводу Ординат І.М. Замовлення вказаних послуг обумовлені технічним регламентом обслуговування агрегатів парових котлів, та є обов`язковим до проведення кожного року. Надання такого виду послуг підлягає обов`язковому ліцензуванню. Взаєморозрахунки за проведені ТзОВ «Еккобуд» роботи проведені у в безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів з банківського рахунку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» № НОМЕР_1 , відкритого у AT «Укрсиббанк» на банківський рахунок виконавця № НОМЕР_4 відкритий у AT «Райффайзен Банк Аваль».
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 1006187051 ТзОВ «Еккобуд» (код ЄДРПОУ 34296773) з 15.03.2006 по даний час зареєстровано як юридична особа, дане товариство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, у вказаному реєстрі відсутні відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення чи у процесі провадження у справі про банкрутство.
Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаним договором, укладеним з ТзОВ «Еккобуд», надав кошторис-специфікацію, акт виконаних робіт від 20.07.2010 № 1, податкову накладну, на підтвердження оплати - платіжні доручення.
Колегія суддів вказує, що подані позивачем під час перевірки та до суду першої інстанції первинні документи спростовують доводи апелянта про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Еккобуд» щодо виконання робіт, та підтверджують їх оплату, використання у господарській діяльності позивача. Крім того, контролюючий орган не надав доказів того, що ТзОВ «Еккобуд» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.
Щодо відносин позивача з ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» колегія суддів зазначає наступне.
ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» у липні 2012 року поставило ПАТ «Гнідавський цукровий завод» товари (пароніт, техпластіна, набівка), без укладення письмового договору,    а на підтвердження факту виконання зобов`язань позивач надав податкові та видаткові накладні, на підтвердження оплати - платіжні доручення, на підтвердження оприбуткування - прибуткові ордери.
Перевіркою ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (акт від № 1876/22.1/0037265809.04.2013) встановлено, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія», та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2012 році на загальну суму 17058,00 грн. та завищено податковий кредит за липень 2012 року в загальній сумі 3142,00 грн. Як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС від 15.10.2012 № 1143/244/34655921 про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» з контрагентами за період липень 2012 року, яким не підтверджено операції між вказаним товариством та його контрагентами.
Господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 32013020000000084, яке закрито постановою від 06.11.2014.
З вказаної постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_7 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що з ТзОВ «УМК Укрмасло компанія» мали місце взаємовідносини у 2012 році, які полягали у придбанні запасних частин для виробничих потреб заводу, а саме: ущільнювачів, муфтових з`єднань для насосів в ремонтний період. Організацією придбання товарів від вказаного постачальника займався головний інженер заводу ОСОБА_10 . Отримання товару здійснювалось на склад, що належним чином оформлено відповідними обліковими документами. Розрахунки за поставлений ТзОВ «УМК Укрмасло компанія» товар на суму 20000,00 грн. проведені в повному об`ємі в безготівковій формі по перерахунку. Усі придбані у вказаного постачальника запасні частини та матеріали використовувались по мірі необхідності на виробничі потреби заводу при проведенні ремонтних робіт. Крім того, допитаний в ході слідства свідок ОСОБА_10 - головний інженер ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що ТзОВ «УМК Укрмасло компанія» постачало прокладочні матеріали, а саме пароніт, прокладочну резину та техпластини, які використовувались в разі виробничої необхідності, отримання зазначених матеріалів та контроль за їх використанням здійснював особисто ОСОБА_10 .
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 1006186791 ТзОВ «УМК Укрмасло компанія» (код ЄДРПОУ 34655912) з 09.10.2006 та по даний час зареєстровано як юридична особа, основний вид діяльності « 46.90 неспеціалізована оптова торгівля», дане товариство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, щодо цього підприємства відсутні записи про припинення чи перебування у процесі провадження у справі про банкрутство.
Колегія суддів не бере до уваги покликання апелянта на акт ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС від 15.10.2012 № 1143/244/34655921 про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» з контрагентами за період липень 2012 року, позаяк він не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту по господарських операціях з поставки товарів. Крім того, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.
Окрім зазначеного  колегія суддів наголошує, що згідно усталеної судової практики «наявність або відсутність окремих документів, а також помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що відбувався фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю». Позиція викладена  Касаційним  адміністративним судом  у постанові по справі  № 804/7470/16 від 21.02.2018 року. 
Відсутність ресурсів у контрагентів позивача не свідчить про отримання необгрунтованої  податкової вигоди, оскільки можливе залучення працівників та обладнання а договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу. Основні та транспортні засоби можуть перебувати у  постачальника на праві лізингу чи оренди. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі суддів КАС у постанові  по справі №804/4784/16  від 11.09.2018.
Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. Документи, обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини  придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Справа № 808/2140/13-а, де Верховний Суд вказав, що за умови наявності інших належних доказів товарності операції, ненадання товарно-транспортних накладних не позбавляє платника права на формування  податкового кредиту. 
Згідно правової позиції Верховного Суду у справі від 24.04.2018 у справі № 806/4408/13-а можливе порушення контрагентом  податкової дисципліни не може свідчити про відсутність у позивача права, за результатами господарської діяльності з таким контрагентом, на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, з огляду на відсутність дослідження та аналізу господарських операцій, за результатами  здійснення яких позивач сформував витрати на податковий кредит. 
У постанову  від 20.03.2018 у справі № 804/939/16 (адміністративне  провадження № К/9901/376/17)  Верховний Суд дійшов висновку, що податкова інформація, яка міститься в інформаційно-аналітичних базах щодо контрагентів позивача стосовно ланцюгів постачання, а також податкова інформація , надана  іншими контролюючими органами, має виключно інформативний характер та не вважається  належним доказом у розуміння процесуального Закону. 
Касаційний адміністративний суд у постанові у справі № 822/2198/17 від 12.06.2018 звернув увагу на те, що наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів Товариства не є підставою для визнання операцій нереальними. Якщо контролюючий орган  посилається на відкрите кримінальне провадження як на доказ, то він  повинен надати підтвердження причетності Товариства до злочинів, щодо яких здійснюються кримінальні  провадження. 
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апелянта про відсутність фактів реального здійснення господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи підтверджують реальність господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами (ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд») щодо поставки товарів, виконання робіт та надання послуг, відтак, позивач правомірно формував витрати та податковий кредит по таких операціях, а тому донарахування грошових зобов`язань з ПДВ та податку на прибуток із застосуванням штрафних санкцій згідно із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями по вказаних операціях є безпідставним.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі № 803/1130/13-а - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 20 серпня 2020 року.