ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.005813 пров. № А/857/2542/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І., 
з участю секретаря судового засідання Гавгун С.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Генос» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Генос» про зупинення роботи будівлі, - 

суддя (судді) в суді першої інстанції – Кузан Р.І., 
час ухвалення рішення – 15.06.2020 р. 
місце ухвалення рішення – м. Львів, 
дата складання повного тексту рішення – 16.01.2020 р., 

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області звернулось до суду з позовом до ТзОВ «Генос», в якому просило зупинити роботу будівлі відповідача за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 288, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення до усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року позов задоволено. 
Рішення мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується наявність порушень ТзОВ «Генос» вимог законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу виникнення пожежі та/або аварії і в подальшому перешкоджатимуть її гасінню і евакуації людей з будівлі відповідача, розташованій за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 288. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що без усунення порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, продовження експлуатації вказаної будівлі ТзОВ «Генос» становить загрозу для життя і здоров`я працівників та інших людей, що можуть там перебувати. 
Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що виявлені в ході перевірки порушення законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки становлять загрозу життю і здоров`ю людей, є голослівними і не підтверджені жодними доказами, а суд лише обмежився перерахуванням порушень. Також суд не навів жодних підстав для зупинення роботи будівлі за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 288, передбачених ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі – Закон № 877-V) та ст. ст. 67, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України. Крім того, всупереч вимогам наведених норм суд вирішив зупинити роботу окремої будівлі, хоча законодавством передбачено зупинення роботи підприємства як суб`єкта підприємницької діяльності. Також суд протиправно вирішив зупинити роботу будівлі шляхом її відімкнення від джерел живлення, хоча такий захід не підлягав застосуванню у спірному випадку, а також є неспівмірним з метою його застосування, так як відімкнення будівлі від джерел електроенергії призведе до вимкнення холодильного обладнання, внаслідок чого будуть зіпсовані продукти харчування, які там зберігаються, що заподіє підприємству істотних збитків. Крім того, на думку апелянта, саме відімкнення будівлі від джерел електроенергії створює загрозу життю і здоров`ю працівників та відвідувачів внаслідок вимкнення засобів захисту, сигналізації, освітлення тощо. 
ТзОВ «Генос» подало клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивує неможливістю забезпечення явки уповноваженого представника через запровадження карантинних заходів, пов`язаних із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19). 
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи. 
Також колегія суддів зазначає, що у поданому клопотанні відповідач не зазначає про необхідність встановлення певних фактичних обставин, дослідження нових доказів тощо. 
Зважаючи на положення ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для її належного розгляду, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, а їх участь у судовому засіданні не визнана обов`язковою. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Як встановив суд, посадовими особами Шевченківського районного відділу м. Львова Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області в період з 09.09.2019 року до 13.09.2019 року було проведено планову перевірку щодо дотримання суб`єктом господарювання ТзОВ «Генос» вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки за адресою: 79069, Львівська область, м. Львів, вул. Шевченка, 288. За результатами перевірки складено акт від 13.09.2019 року № 241, у якому зафіксовано такі порушення вимог законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки, допущені відповідачем: не розроблено (накази, інструкції тощо), щодо встановлення протипожежного режиму відповідно до п. 3 розділу II «Правила пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року № 1417, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року за № 252/26697 (далі – Правила № 1417); для кожного приміщення об`єкта не розроблено та не затверджено керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про заходи пожежної безпеки, інструкції не вивішено на видимих місцях; у приміщеннях на видимих місцях біля телефонів не вивішено таблички із зазначенням номера телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів; приміщення не забезпечено відповідними знаками безпеки відповідно до ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности»; працівники об`єкта не дотримуються встановленого протипожежного режиму, та не виконують вимоги Правил № 1417; усі працівники при прийнятті на роботу та на робочому місці не проходять інструктажі з питань пожежної безпеки; посадові особи не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»; допущено до роботи осіб, які не пройшли навчання, протипожежного інструктажу і перевірки знань з питань пожежної безпеки; знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, а саме не влаштовано з другого поверху другий евакуаційний вихід відповідно до пункту 7.2.5 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»; керівником об`єкта своїм розпорядчим документом не визначено спеціальні місця для куріння, які не позначено відповідним знаком або написом, допущено куріння в недозволених місцях (приміщення майстерні перший поверх); керівник об`єкта не забезпечив утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані та не забезпечив їх технічне обслуговування; дерев`яні елементи горищного покриття (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; для приміщень виробничого призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1- 36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.06.2001 року № 272; допущено використання електрощитової не за призначенням, а саме: засмічено та захаращено сторонніми предметами; зменшено класи вогнестійкості огороджувальних конструкцій, а саме: в приміщенні паливної не встановлено протипожежні двері з нормативною межею вогнестійкості; зменшено розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, а саме: зменшено нормативну висоту шляху евакуації сходової клітини, яка являється єдиним шляхом евакуації з другого поверху, з мінімально допустимої 2,0 м. до 1.85 м; зменшено розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, а саме: коридор другого поверху захаращено сторонніми предметами; коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечено евакуаційним освітленням, світильники евакуаційного освітлення не вмикаються з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей; світлові покажчики «Вихід» не справні; влаштовано під сходовою клітиною підсобне приміщення; з`єднання жил проводів в допоміжному приміщенні на першому поверсі не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, здійснено методом скрутки; електрощити, групові електрощитки не оснащено схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки); підвішено світильник безпосередньо на струмопровідному проводі (приміщення роздягальні другий поверх); не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання; захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірка не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»; приміщення цеху шприцування, варочної, коридору першого поверху не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: системою пожежної сигналізації; не проведено технічне обстеження систем протипожежного захисту (СПЗ) щодо технічної можливості її використання за призначенням та перевірка ліцензованою організацією компоненти СПЗ та їх відповідність технічним умовам виробників, ГОСТам та ДСТУ зі складенням акту технічного обстеження СПЗ; системи протипожежного захисту не справні і утримуються в постійній готовності до виконання роботи, несправності, які впливають на їх працездатність, не усунено негайно; підтримання експлуатаційної придатності СПЗ не проводитися відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме не укладено договір, щодо технічного обслуговування системи пожежної сигналізації, а також тривожні сповіщення від приладу приймально-контрольного системи пожежної сигналізації не виведено на пульти пожежного спостерігання; приміщення не в повній мірі забезпечено первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, відповідно до вимог «Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.01.2018 року № 25 (далі – Правила № 25); вогнегасники, допущені до введення в експлуатацію не обліковано (інвентарними) номери за прийнятою на об`єкті системою нумерації, відповідно до п. 2 Правил № 25; не заведено журнал обліку вогнегасників згідно з Додатком 2 до Правил № 25; не проведено технічне обслуговування вогнегасників відповідно до Правил № 25; не проведено ідентифікацію об`єкта щодо визначення потенційної небезпеки, врахувавши всі чинники небезпеки; не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки. 
Зважаючи на факт виявлення описаних вище порушень, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області звернулось до суду з даним позовом. 
Також судом встановлено, що після подання позовної заяви до суду ТзОВ «Генос» звернулося до контролюючого органу із заявою про проведення позапланової перевірки у зв`язку із усуненням порушень, виявлених в ході планової перевірки (які описано вище). 
На підставі вказаної заяви посадовими особами Шевченківського районного відділу м. Львова Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області у період з 23.12.2019 року до 24.12.2019 року було проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктом господарювання ТзОВ «Генос» вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 288. За результатами перевірки складено акт від 24.12.2019 року № 325, в якому встановлено, що ТзОВ «Генос» частково усунуто порушення, які встановлені плановою перевіркою та відображені в акті від 13.09.2019 року № 241, однак, окремі порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки залишились не усунутими, а саме і надалі наявні такі порушення: знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, а саме: не влаштовано з другого поверху другий евакуаційний вихід, відповідно до пункту 7.2.5 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»; дерев`яні елементи горищного покриття (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; для приміщень виробничого призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б ОСОБА_1 .1.1- 36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок; зменшено класи вогнестійкості огороджувальних конструкцій, а саме: в приміщенні паливної не встановлено протипожежні двері з нормативною межею вогнестійкості; зменшено розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, а саме: зменшено нормативну висоту шляху евакуації сходової клітини, яка являється єдиним шляхом евакуації з другого поверху, з мінімально допустимої 2,0 м. до 1.85 м; коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечено евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення не вмикаються з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей; влаштовано під сходовою клітиною підсобне приміщення; з`єднання жил проводів в допоміжному приміщенні на першому поверсі не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, здійснено методом скрутки; захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірка не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»; підтримання експлуатаційної придатності СПЗ не проводитися відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме тривожні сповіщення від приладу приймально-контрольного системи пожежної сигналізації не виведено на пульти пожежного спостерігання; не проведено ідентифікацію об`єкта щодо визначення потенційної небезпеки, врахувавши всі чинники небезпеки; не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність та обґрунтованість позовних вимог, зважаючи на таке. 
Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) – це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі – органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до п. п. 1, 7 «Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052 (далі – Положення № 1052), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, що утворюється для забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності, та який здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи. 
Згідно з пп. пп. 39, 42 п. 4 Положення № 1052 ДСНС відповідно до покладених на неї завдань організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання, та зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за: вжиттям інженерно-технічних заходів цивільного захисту відповідно до закону; діяльністю аварійно-рятувальних служб, станом їх готовності до реагування на аварії та надзвичайні ситуації, а також вживає заходів до зупинення діяльності неатестованих аварійно-рятувальних служб у порядку, визначеному законодавством; дотриманням періодичності навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів цивільного захисту, та вживає заходів для усунення виявлених недоліків. 
Відповідно до положень ст. ст. 64-66 Кодексу цивільного захисту України Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до чинного законодавства. 
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. 
Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. 
Також відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. 
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. 
Частинами 1, 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення. Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. 
Відповідно до п. 26 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник – це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Проаналізувавши зміст наведених вище норм законодавства в їх сукупності та системному зв`язку, колегія суддів зазначає, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні. 
Тобто законодавство пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. 
При цьому, колегія суддів враховує, що захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Відповідно, вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. 
Як правильно встановив суд першої інстанції, описані в акті перевірки виявлені порушення, яких відповідач не заперечив і не спростував, безумовно становлять загрозу життю та здоров`ю людей. 
Зокрема, таку небезпеку очевидно створює: не оброблення відповідачем дерев`яних елементів горищного покриття (крокви, лати) засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, оскільки без цього вказані елементи є легкозаймистими; невстановлення протипожежних дверей з нормативною межею вогнестійкості в приміщенні паливної, тобто в особливо вогненебезпечному приміщенні; зменшення нормативної висоти шляху евакуації сходової клітини, яка являється єдиним шляхом евакуації з другого поверху, з мінімально допустимої 2,0 м. до 1.85 м, а також незабезпечення евакуаційним освітленням коридорів, проходів та інших шляхів евакуації, що може суттєво ускладнити евакуацію людей під час пожежі; захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів та їх перевірка не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008, що може об`єктивно спричинити пожежу внаслідок попадання блискавки; тривожні сповіщення від приладу приймально-контрольної системи пожежної сигналізації не виведено на пульти пожежного спостерігання, що може завадити оперативному і своєчасному реагуванню на виникнення пожежі, що, свою чергу, може негативно вплинути на її гасіння, евакуацію людей та ліквідацію наслідків пожежі; не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, зважаючи, що людський фактор суттєво впливає на запобігання та виникнення пожеж та належну ліквідацію її наслідків. 
Наведеним спростовуються доводи відповідача про те, що висновок суду першої інстанції про те, що виявлені в ході перевірки порушення законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки становлять загрозу життю і здоров`ю людей, є голослівними і не підтверджений жодними доказами, а також, що суд не навів жодних підстав для зупинення роботи будівлі за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 288, передбачених ст. 7 Закону № 877-V та ст. ст. 67, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України. 
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області у спірному випадку на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, звернулося до суду з позовом про застосування заходів реагування щодо повного зупинення роботи будівлі ТзОВ «Генос» по вул. Шевченка, 288 у м. Львові шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення, до усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. 
Також колегія суддів наголошує, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв тощо може бути зумовлене лише наявністю тих порушень вимог правил техногенної та пожежної безпеки, які становлять загрозу життю та здоров`ю людей, тобто даний захід спрямований виключно на захист людей та усунення такої небезпеки, а застосовуватись такий захід реагування може лише за рішенням суду. При цьому, слід також зазначити, що спірний захід державного нагляду направлений саме на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. 
Щодо усунення ТзОВ «Генос» частини порушень, виявлених в ході проведеної позивачем перевірки, колегія суддів зазначає, що це свідчить про добросовісність намірів відповідача щодо проведення ним роботи по усуненню порушень та вжиття відповідних заходів, однак на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які власне створюють загрозу життю та здоров`ю людей, останнім не надано і судом не встановлено, а ті порушення, які залишались, продовжували створювати таку загрозу. Отже, у спірному випадку не усунута загроза життю та здоров`ю людей та, як наслідок, і надалі існують підстави для застосування відповідних заходів реагування. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.10.2019 року у справі № 826/7292/18. 
Крім того, колегія суддів вважає доцільним зазначити, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. При цьому, поняття загрози життю та/або здоров`ю людини є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за якою, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 31.01.2000 року у справі № 640/4506/19. 
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень. 
Отже, ТзОВ «Генос» у разі усунення в повному обсязі зафіксованих в актах планової та позапланової перевірок порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, має право звернутися до органу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, яке ініціювало зупинення, із повідомленням відновлення господарської діяльності. 
Доводи відповідача про те, що позивачем не дотримано принципу пропорційності в частині дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для його прав та інтересів щодо ведення господарської діяльності та цілями, на досягнення яких спрямовані відповідні заходи контролю (відімкнення будівлі від джерел електроенергії призведе до вимкнення холодильного обладнання, внаслідок чого будуть зіпсовані продукти харчування, які там зберігаються, що заподіє підприємству істотних збитків), колегія суддів вважає безпідставними, оскільки право ТзОВ «Генос» на ведення господарської діяльності, обмежене внаслідок застосування спірних заходів реагування, є неспіврозмірним із правом людини на життя та здоров`я. 
Твердження відповідача про те, що відімкнення будівлі від джерел електроенергії створює загрозу життю і здоров`ю працівників та відвідувачів внаслідок вимкнення засобів захисту, сигналізації, освітлення тощо, на думку колегії суддів, також є безпідставним, оскільки вимоги позивача спрямовані саме на зупинення роботи будівлі за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 288, що саме по собі виключає здійснення в цій будівлі будь-якої діяльності до усунення порушень, які стали підставою для такого зупинення. 
Також колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи відповідача про те, що всупереч вимогам наведених вище норм суд вирішив зупинити роботу окремої будівлі, хоча законодавством передбачено зупинення роботи підприємства як суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки відповідно до норм ст. 7 Закону № 877-V та ст. 67 Кодексу цивільного захисту України за зверненням органу державного нагляду (органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки) суд може зупинити діяльність суб`єкта господарювання як повністю, так і окремих виробництв, експлуатації будівель, об`єктів, споруд тощо. 
Крім того, на думку колегії суддів, безпідставними є твердження ТзОВ «Генос» про те, що суд протиправно вирішив зупинити роботу будівлі шляхом її відімкнення від джерел живлення, хоча такий захід не підлягав застосуванню у спірному випадку, оскільки відповідач не довів і суд не встановив, якими конкретно нормами законодавства такий спосіб заборонений чи яким нормам він суперечить. 
Враховуючи описані вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що, враховуючи встановлені позивачем факти порушення відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що становлять загрозу життю та здоров`ю людей, наявні правові підстави для зупинення роботи будівлі ТзОВ «Генос» за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 288, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення до усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Генос» залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.005813 залишити без змін.
  Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Т. І. Шинкар 	
 	 	Л. Я. Гудим  	
Повне судове рішення складено 10.07.2020 року