УХВАЛА

08 липня 2020 року 
м. Київ
Справа №  916/1269/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н.Г. (головуючого), Баранця О.М., Огородніка К.М.

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

за участю представників: ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" - адвокатів Дорошенко Ю.В.,  Зубченка П.Л., ТОВ "УКРКАВА" - адвоката Попової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018
та рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018
у справі № 916/1269/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА"
до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С.
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ТОВ "УКРКАВА" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2726, вчинений 09.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за заявою ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 у справі №916/1269/18 (суддя Петров В.С.) позов ТОВ "УКРКАВА" до ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ  "Ощадбанк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено в повному обсязі, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С., вчинений 09.11.2017 та зареєстрований в реєстрі за № 2726 за заявою ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк".

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 (колегія суддів: Принцевська Н.М. - головуючий, Савицький      Я.Ф.,  Ярош А.І.) рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 у справі №916/1269/18 залишено без змін. 

Не погоджуючись з ухваленими у справі судовими рішеннями, ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018, рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 у справі № 916/1269/18 та прийняти нове рішення про відмову в позові повністю.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень відповідач зазначає порушення та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права. 

Не погоджуючись з висновками місцевого та апеляційного судів про те, що заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, заявник касаційної скарги посилається на те, що судами попередніх інстанцій не надано належної  оцінки та проігноровано факт відсутності невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису; судом апеляційної інстанції неправомірно відхилено  клопотання АТ "Ощадбанк" про долучення до матеріалів справи Науково-правового експертного висновку від 26.10.2018, складений Київським регіональним центром Національної академії правових наук.

За твердженням відповідача, на момент вчинення спірного виконавчого напису спору щодо розміру заборгованості між  ТОВ "УКРКАВА" та АТ "Ощадбанк" не існувало, а для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу АТ "Ощадбанк" було надано повний пакет документів, що передбачений Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі  виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, що підтверджує безспірність вимог до боржника.

Крім того, АТ "Ощадбанк" вважає помилковим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про звернення банку з заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса з пропуском визначеного ст. 88 Закону України "Про нотаріат".

На думку відповідача, висновок судів  про те, що АТ "Ощадбанк"  набув права звернення стягнення на предмет іпотеки з травня 2016 року  суперечить умовам Кредитного договору та вимогам ст. ст. 626, 629, 530 ЦК України  

Так, скаржник зауважує, що відповідно до умов пункту 2.7.2. Договору кредитної лінії від 28.12.2011 № 86 проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості Позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі Кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим Договором. Таким чином, на думку апелянта, Банк правомірно продовжує нараховувати проценти за користування кредитними коштами боржником, та відповідно правомірно вчинив виконавчий напис за період з 01.10.2016 по 30.09.2017 в межах одного року.

При цьому, ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" не погоджується з висновками попередніх судових інстанцій щодо відсутності доказів, які б свідчили про отримання позивачем      вимоги відповідача про усунення порушення зобов`язань від 07.07.2017 № 28/01-3/17/10602, оскільки направлення вимоги на адресу ТОВ "УКРКАВА" підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим,  заявник касаційної скарги вважає необґрунтованими посилання судів  першої та апеляційної інстанцій на постанову Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 564/2199/15-ц та на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, оскільки предметом спорів у даних справах було стягнення заборгованості за кредитними договорами, умовами яких не було передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами до повного погашення основного боргу.

Від ТОВ "УКРКАВА" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому просить постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018, рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 у справі № 916/1269/18 залишити без змін, а касаційну скаргу- без задоволення, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними, обґрунтованими та ґрунтуються на засадах верховенства права.

Зокрема, обґрунтовуючи свою позицію, позивач вказує на те, що відповідач втратив право нарахування процентів та помилково тлумачить норми права щодо законності нарахування процентів за користування кредитними коштами після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту; направивши вимогу про дострокове повернення кредиту №28/01-3/86/7403 від 04.05.2016 та вимогу про усунення порушення зобов`язань № 28/01-3/86/7402 від 04.05.2016, АТ "Ощадбанк" змінило строк виконання зобов`язань за Договором кредитної лінії №86 від 28.12.2011, заявило своє право вимоги та набуло право на звернення стягнення на предмет іпотеки з травня 2016 року. 

При цьому, ТОВ "УКРКАВА" наголошує на тому, що АТ "Ощадбанк", у тому числі і в касаційній скарзі, підтверджує факт направлення ним на адресу ТОВ "УКРКАВА" вказаних вимог від 04.05.2016.

Разом з тим, позивач зазначає, що АТ "Ощадбанк" здійснило подвійне стягнення на один предмет іпотеки, оскільки банк, відповідно до пункту 6.2. Договору наступної іпотеки та ст. 33 Закону України "Про іпотеку", обрав свій один спосіб звернення стягнення на належний ТОВ "УКРКАВА" предмет іпотеки - за рішенням суду, звернувшись до Господарського суду Одеської області з позовної заявою від 14.06.2016 про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа №916/1610/16). 

Крім того, до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли письмові пояснення ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та письмові пояснення ТОВ "УКРКАВА", в яких сторони, посилаючись на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17, постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, а також рішення Конституційного Суду України  від 01.07.2020 № 7-р(І)/2020, додатково обґрунтували свої позиції у даній справі.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, доводи відзиву на касаційну скаргу, письмові пояснення позивача та відповідача, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про необхідність передачі справи № 916/1269/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на наступне.

Предметом даного судового розгляду є вимоги ТОВ "УКРКАВА" про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 2726, вчиненого 09.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за заявою ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням строку, передбаченого ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та пункту 3.1. глави 16 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, а також у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують безспірність вказаної у виконавчому написі заборгованості за договором кредитної лінії від 28.12.2011  № 86.

Так, як вбачається з матеріалів даної справи, 28.12.2011 між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та ТОВ "УКРКАВА" був укладений договір кредитної лінії № 86 (далі - Кредитний договір), за умовами п. 2.1. якого Банк зобов`язався надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язався отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору (з урахуванням змін, внесених додатковим договором від 28.08.2014 № 5) кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 29.12.2016 шляхом зниження ліміту кредитування, встановлення нового порядку сплати відсотків та нових максимальних лімітів кредитування за виданими траншами в наступних валютах: 39 965 000,00 грн. та 3 000 000 дол. США.

Пунктом 2.3.5. Кредитного договору (з урахуванням змін, внесених додатковим договором від 24.04.2015 № 7) сторони погодили, що збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування, відповідно до пунктів 2.4.1., 2.4.5. цього договору в строки згідно з наступним графіком зменшення ліміту кредитування по кожному з виданих траншів: для траншів, виданих в гривні з максимальним лімітом кредитування 39 965 000 грн., щомісяця рівними частками по 2 497 812,56 грн., починаючи з 30.09.2015 по 29.12.2017; для траншів, виданих в доларах США з максимальним лімітом кредитування 3 000 000 дол. США, щомісяця рівними частками по 187 500 дол. США, починаючи з 30.09.2015 по 29.12.2017.

Згідно з п. 2.7. Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються банком за фіксованою процентною ставкою.

Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі                         можливі  випадки невиконання Позичальником та/або Майновим Поручителем / Поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або Документами забезпечення, вимагати негайного повернення суми Кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають стягненню за цим Договором) (п. 3.3.1. Кредитного договору).

Сторони Кредитного договору погодили, що виконання позичальником зобов`язання за цим договором (у тому числі додатковими договорами до нього) забезпечується іпотекою нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ (Чорноморськ), вул. Промислова № 14а, а саме: виробнича будівля за літ. "Б", загальною площею 7 665,5 м. кв., насосна станція за літ. "В", загальною площею 76,1 м. кв., покриття №1, резервуари для води (пожежні резервуари) № 5, артезіанська свердловина № 6, огорожа № 1, 2, 3, 8, 9, резервуар збору кавової гущі № 7, Оглядові колодязі № 10, загальною заставною вартістю 4201689 дол. США. (п. 4.1.1. Кредитного договору з урахуванням змін, внесених додатковим договором      від 07.12.2012 № 3).

Умовами п. 10.5. Кредитного договору сторони визначили строк дії договору з моменту його підписання та скріплення печатками сторін до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

На виконання умов п. 4.1. Кредитного договору та в забезпечення виконання своїх зобов`язань між ТОВ "УКРКАВА" (іпотекодавець) та ПАТ "Ощадбанк" (іпотекодержатель) було укладено договір наступної іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрований в реєстрі за № 7545 (далі - Договір іпотеки), відповідно до умов п. 1.1. якого (з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін від 08.08.2014 № 3)      іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання передало в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодателю на праві власності. 

Іпотекою, встановленою цим договором, забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування будь-яких витрат та збитків іпотекодержателя, пов`язаних з порушенням (неналежним виконанням) іпотекодавцем умов цього договору, та/або вчиненням іпотекодержателем дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав (права іпотеки) та їх обтяжень (заборони на відчуження предмета іпотеки) в Державному реєстрі прав, та/або вчиненням іпотекодержателем дій, пов`язаних з припиненням державної реєстрації речових прав (права іпотеки) та їх обтяжень (заборони на відчуження предмета іпотеки) в Державному реєстрі прав, та/або пред`явленням вимоги за Кредитним договором, та/або зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим Договором, та/або утриманням і збереженням предмета іпотеки зазначеного в цьому пункті цього Договору.

Відповідно до абз. 1 та 2 п.1.1.1. Договору іпотеки (з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін від 08.08.2014 № 3)  Предметом іпотеки є: нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з восьмиповерхової виробничої будівлі літ. "Б" з навісами літ. "б", "б1", загальною площею 7 665,5 м.кв., будівель насосної літ. "В" з підвальним поверхом, загальною площею 76,1 м.кв., споруд № 1, 8 - огорожі, № 2, 3, 9 - ворота , № 4 - градирні, № 5 - резервуари для води, № 6 - артезіанська свердловина, № 7 - резервуар для шламу, № 10 - оглядову колодязі, № 1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), яке знаходиться в Одеській області, м. Іллічівськ, по вул. Промислова, 14-А.

Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці (кадастрові номери      №511080000:02:031:0006 та № 511080000:02:031:0007) за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул. Промислова, 14-А, загальною площею 1,5937 га (1,5097 га та 0,084 га відповідно), цільове призначення якої - для будівництва заводу та виробництва розчинної кави та кавових виробів.

Згідно з пунктом 1.3. Договору іпотеки (з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін від 08.08.2014 № 3) вартість нерухомого майна, що є предметом іпотеки, визначена шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності і згідно зі Звітом про оцінку майна від 28 липня 2011 року, складеним суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Агенство оцінки нерухомості та бізнесу" (Сертифікат ФДМУ №7015/08 від 16 травня 2014 року) становить 4352 9095 грн. 

Пунктом 6.1. Договору іпотеки сторони передбачили, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених цим договором та законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконанні іпотекодавцем умов зобов`язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки встановлені кредитним договором, іпотекодавець не поверне (повністю або частково) іпотекодержателю суму кредиту, та/або не сплатить проценти за користування кредитом, та/або не сплатить комісії та/або іншу заборгованість, платежі, неустойки (пені, штрафи), що передбачені та/або випливають із зобов`язання, у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов`язання, що складає зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій/запевнень або будь-який документ, наданий іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявляться (стануть) недійсними.

При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту договору випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання та/або зобов`язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом зазначеного тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання або вчинення виконавчого напису відповідно до умов цього договору.

Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту договору тридцятиденний строк починає відліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається іпотекодержателю відділенням поштового зв`язку при відправленні іпотекодавцю листа з вимогою про усунення порушення зобов`язання з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на такому листі іпотекодавцем при отримані представником іпотекодавця зазначеного листа особисто.

Відповідно до пункту 6.2. Договору іпотеки за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимоги іпотекодержателя: за рішенням суду (пункт 6.2.1.); у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Із підписанням цього договору іпотекодавець погоджується, що для вчинення виконавчого напису є достатнім подання іпотекодержателем нотаріусу наступних документів, що підтверджують безспірність заборгованості позичальника за зобов`язанням: заяви про порушення зобов`язання та (або) умов цього договору, розрахунку заборгованості, свого примірника цього договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного договору, який після нотаріального посвідчення виданий іпотекодержателю (пункт 6.2.2); згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в пунктах 6.2.3.1. та 6.2.3.2. цього пункту договору (пункт 6.2.3).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, і не заперечується сторонами, 20.02.2015 ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк"      направило ТОВ "УКРКАВА" лист № 24-1/144, в якому повідомило позивача, що ТОВ "УКРКАВА" у січні 2015 року не погасило заборгованість по основному боргу за траншами у гривні в розмірі 1665208,33 грн. коп. та у доларах США - 125000 дол. США згідно умов пункту 2.3.5. Кредитного договору та додаткових договорів до нього, також у лютому 2015 року не погашено заборгованість по нарахованим відсоткам: у гривні в розмірі 451440,26 грн. та у доларах США в розмірі - 20506,75 дол. США згідно умов пункту 2.3.5. Кредитного договору та додаткових договорів до нього. При цьому Банком зазначено, що у разі непогашення заборгованості ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк"      буде змушено стягнути кредит та інші платежі в судовому порядку згідно вимог чинного законодавства. 

Місцевим та апеляційним судами встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що 05.05.2016 ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк"      направило ТОВ "УКРКАВА" (цінним листом із описом вкладення) вимогу про усунення порушення зобов`язань за № 28/01-3/86/7402, в якій Банк, посилаючись на умови кредитного договору від 28.12.2011 № 86, зазначив, що позичальник не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті процентів, вимагав у строк 30 днів з моменту отримання даної вимоги сплатити заборгованість за кредитним договором на загальну суму 3699753,88 дол. США та 52884667,05 грн., а також проценти та штрафні санкції, які будуть донараховані банком на дату погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору та зазначив, що у разі невиконання вказаної вимоги Банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки в будь-який спосіб на розсуд Банку, що передбачений пунктом 6.2. іпотечного договору, в тому числі, за рішенням суду. 

Крім того, як досліджено та встановлено попередніми судовими інстанціями, 05.05.2016 ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк"      направило ТОВ "УКРКАВА" (цінним листом із описом вкладення) вимогу про дострокове повернення кредиту за № 28/01-3/86/7403, в якій Банк, посилаючись на умови укладеного між сторонами договору вказав, що позичальник не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті процентів, зважаючи на що за кредитним договором виникла прострочена заборгованість на загальну суму 3699753,88 дол. США та 52884667,05 грн., також банк повідомив позичальника про відкликання кредиту та вимагав не пізніше 20 банківських днів з моменту вручення цього листа здійснити повне погашення заборгованості за кредитним договором (включаючи основу суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, які підлягають сплаті позичальником на користь Банку) на загальну суму 3699753,88 дол. США та 52884667,05 грн., а також проценти та штрафні санкції, які будуть донараховані на дату погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору. Також до вказаної вимоги банком додано позичальнику копію розрахунку заборгованості.

Отже, направивши вимогу про дострокове повернення кредиту №28/01-3/86/7403 від 04.05.2016 та вимогу про усунення порушення зобов`язань №28/01-3/86/7402 від 04.05.2016, АТ "Ощадбанк" змінило строк виконання зобов`язань за Договором кредитної лінії №86 від 28.12.2011 та набуло право вимоги з травня 2016 року. 

При цьому, як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк"      підтверджує факт направлення ним на адресу ТОВ "УКРКАВА" вказаних вимог.

Разом з тим, місцевим та апеляційним судами з`ясовано, що  у червні 2016 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк"      звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ "УКРКАВА" про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави у зв`язку із порушенням останнім своїх зобов`язань за Кредитним договором, в якому Банк, зокрема, просив суд в рахунок часткового погашення перед ПАТ "Ощадбанк" заборгованості за договором кредитної лінії      від 28.12.2011 № 86, що станом на 14.06.2016 становить 58 513 161,83 грн. та 3 541 398,29 дол. США, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 28.12.2011, посвідченим приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за № 7545, що належить на праві власності ТОВ "УКРКАВА", а саме на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд. 14-А, шляхом набуття ПАТ "Ощадбанк" права власності на нього за вартістю 72 203 333 грн., визначеною на підставі Звіту про оцінку майна, складеного 11.04.2016 суб`єктом оціночної діяльності ПП "ВІ АЙ ПІ ДЕПАРТАМЕНТ", та визнати за ПАТ "Ощадбанк" право власності на зазначене вище нерухоме майно. 

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 позовну заяву ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ  "Ощадбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави було прийнято до розгляду судом, порушено провадження у справі №916/1610/16 (наразі провадження у вказаній справі триває).

Поряд з цим, судами досліджено, що матеріалах справи, наявна копія вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" про усунення порушень зобов`язань від 07.07.2017 року № 28/01-/86/10602, направлена на адресу ТОВ "УКРКАВА", в якій Банк, посилаючись на умови укладеного між сторонами кредитного договору від 28.12.2011 № 86, зазначає, що позичальник не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті процентів, зважаючи на що за кредитним договором виникла прострочена заборгованість в сумі 75465776,91 грн. та 3978178,84 дол. США. та, посилаючись на умови договору наступної іпотеки від 28.12.2011, Банк вимагав у строк, що не перевищує 30 календарних усунути порушення зобов`язань за кредитним договором шляхом сплати заборгованості за кредитним договором (включаючи основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов кредитного договору) на загальну суму 3978178,84 дол. США та 75465776,91 грн., а також проценти та штрафні санкції, які будуть донараховані банку на дату погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору. Крім того, у вищезазначеній вимозі відповідач зазначив, що у разі невиконання вказаної вимоги Банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки в будь-який спосіб на розсуд Банку, що передбачений ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та п. 6.2. Договору іпотеки. 

У справі, що розглядається, судами встановлено, що 09.11.2017 ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису за № 55/4-01/1098/36898/2017-00/вих., в якій просило приватного нотаріуса вчинити виконавчий напис на копії іпотечного договору, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та ТОВ "УКРКАВА", що посвідчений 28.12.2011 приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрований в реєстрі за № 7545 (зі змінами та доповненнями) з метою звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ТОВ "УКРКАВА", а саме: будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ. "Б" з навісами літ. "б", "б1" загальною площею 7665,5 м.кв., будівель насосної літ. "В" з підвальним поверхом загальною площею 76,1 м.кв. споруд № 1, 8 - огорожі, № 2, 3, 9 - ворота, № 4 - градирні, № 5 - резервуари для води, № 6 - артезіанську свердловину, № 7 - резервуар для шламу, № 10 - оглядові колодязі, № 1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова 14 А, в рахунок часткового задоволення вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" щодо погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 28.12.2011 № 86 (зі змінами та доповненнями), що станом на 31.10.2017 становить: 344 691,78      дол. США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за траншами, виданими в іноземній валюті та 7 588 120,66 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за траншами, виданими у національній валюті.

Матеріалами справи доведено, що до заяви про вчинення виконавчого напису за № 55/4-01/1098/36898/2017-00/вих. від 09.11.2017 ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк"      були надані наступні документи: 1) оригінал іпотечного договору, посвідченого 28.12.2011 приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрованого в реєстрі за № 7545 (зі змінами та доповненнями); 2) нотаріально посвідчену копію іпотечного договору, посвідченого 28.12.2011 приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрований в реєстрі за № 7545 (зі змінами та доповненнями); 3) засвідчену стягувачем копію договору кредитної лінії № 86 від 28.12.2011 (зі змінами та доповненнями); 4) засвідчену копію вимоги ТОВ "УКРКАВА" про усунення порушення зобов`язань №28/01-3/17/10602 від 07.07.2017; 5) оригінал квитанції про надання послуг поштового зв`язку про направлення вимоги ТОВ "УКРКАВА"; 6) оригінал опису вкладення про направлення вимоги ТОВ "УКРКАВА"; 7) довідку АТ "Ощадбанк" № 113.20-13/19719 від 08.11.2017 про ненадходження платежу; 8) докази надання кредиту за договором кредитної лінії № 86 від 28.12.2011; 9) розрахунок заборгованості за основним боргом за договором кредитної лінії № 86 від 28.12.2011; 10) виписки по рахунках ТОВ "УКРКАВА" в іноземній валюті та національній валюті за договором кредитної лінії № 86 від 28.12.2011; 11) копію довіреності на особу, яка підписала заяву; 12) копію довіреності на особу, яка засвідчила копії документів.

Як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, 09.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2726, відповідно до якого, з метою погашення частини заборгованості ТОВ "УКРКАВА" перед ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" (стягувач), було запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ТОВ "УКРКАВА" (боржник), та переданий боржником в іпотеку стягувачу за Договором іпотеки, посвідченим 28.12.2011 приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за №7545 (зі змінами та доповненнями), а саме: будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ. "Б" з навісами літ. "б", "б1" загальною площею 7665,5 м2, будівель насосної літ. "В" з підвальним поверхом загальною площею 76,1 м2, споруд №1,8 - огорожі, №2,3,9 - ворота, №4 - градирні, №5 - резервуари для води, №6 - артезіанську свердловину, №7 - резервуар для шламу, №10 - оглядові колодязі, №1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова, 14А. 

У зв`язку з несплатою боржником процентів за користування кредитом за період з 01.10.2016  по 30.09.2017 (строк, за який проводиться стягнення) нотаріусом запропоновано за рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку предмета стягнення, задовольнити наступні вимоги стягувача: 344691,78 дол. США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за траншами, виданими в іноземній валюті, та 7588120,66 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за траншами, виданими у національній валюті. 

Виконавчий напис набирає чинності з 09.11.2017 та може бути пред`явлений до виконання протягом року з дня його вчинення, а саме: з 09.11.2017 до 09.11.2018.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій було з`ясовано, що в листопаді 2017 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ "УКРКАВА", в якому просило суд стягнути з ТОВ "УКРКАВА" на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за договором кредитної лінії від 28.12.2011 № 86 на загальну суму 153 371 953,52 грн. та 3 461 815,16 дол. США.  (провадження у справі № 916/2943/17 триває).

Надавши оцінку наведеним вище обставинам, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов висновку, що ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" було порушено порядок звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, а зазначена Банком заборгованість з урахуванням наявності судового спору щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не є безспірною.

Крім того, за висновком попередніх судових інстанцій, з дня виникнення у ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" вимоги за договором кредитної лінії      від 28.12.2011 №86 минуло більше одного року, тобто визначений ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" строк для звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису у даному випадку є пропущеним.

Так, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. 

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ч. 2 ст.88 Закону України "Про нотаріат").

Аналогічні положення містяться у підпунктах 3.1, 3.3 пункту 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Виходячи з аналізу наведених норм, законодавцем чітко визначено строки для вчинення виконавчого напису нотаріусом, які є відмінними залежно від суб`єктного складу учасників правовідносин.

При цьому, строк для звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, встановлений ст. 88 Закону України "Про нотаріат", має іншу правову природу, ніж позовна давність для звернення особи за захистом свого цивільного права або інтересу до суду, яка встановлена ст. 256 ЦК України.

До викладеного слід додати, що рішенням Конституційного Суду України від 01.07.2020 № 7-р(І)2020 у справі за конституційною скаргою ТОВ "Укркава" щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини першої статті 88 Закону України "Про нотаріат" визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення частини першої статті 88 Закону України "Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року N 3425-XII.

За висновком Конституційного Суду України, положення ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між юридичними особами - не більше одного року, є чіткими, зрозумілими та однозначними, тобто таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування, тому застосування оспорюваних положень Закону особами (органами), діяльність яких ґрунтується на принципі верховенства права, жодним чином не призводить до протиправного позбавлення права власності.

Як було зазначено вище, у справі, що розглядяться, судами першої та апеляційної інстанції досліджено та встановлено, що з огляду на направлення 05.05.2016 вимоги про дострокове повернення кредиту №28/01-3/86/7403 від 04.05.2016 та вимоги про усунення порушення зобов`язань № 28/01-3/86/7402 від 04.05.2016 право вимоги до боржника за Кредитним договором виникло у ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" у травні 2016 року, а відтак, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли висновку, що вчинивши виконавчий напис 09.11.2017, приватним нотаріусом порушено встановлений ст.88 Закону України "Про нотаріат" і п. 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України річний строк для вчинення виконавчого напису.

Водночас, у постанові Великої палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №   916/3006/17 за позовом ТОВ "УКРКАВА" до ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" про визнання виконавчого нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, викладено правову позицію про те, що загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. 

При цьому, Велика палата Верховного Суду виходила з того, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст. 88 Закону України "Про нотаріат" безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України; фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду, а відтак, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті.

Крім того, за висновком Великої палати Верховного Суду у справі №   916/3006/17, ст. 88 Закону України "Про нотаріат" містить різні строки для звернення до нотаріуса (три роки - у відносинах за участю громадян, і один рік - для відносин за участю за участю підприємств, установ і організацій), оскільки на момент ухвалення Верховною Радою України цього закону діяв ЦК УРСР 1963 року, яким позовна давність визначалася залежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, тобто три роки у відносинах за участю громадян і один рік у спорах за участю підприємств, установ і організацій. Після внесення змін до ЦК УРСР у 1995 році, а також після вступу у дію нового ЦК України у 2004 році строки, встановлені у ст. 88 Закону України "Про нотаріат", не були приведені у відповідність до позовної давності, яка вже стала визначатися залежно від сутності позовних вимог, а не за суб`єктною ознакою.

Пославшись на те, що нормативно визначені відмінні строки для фізичних осіб-кредиторів і юридичних осіб-кредиторів щодо звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису стосовно майна юридичних осіб-боржників є відмінністю у поводженні з цими кредиторами в аналогічних ситуаціях і така відмінність у світлі умов сьогодення без об`єктивного та розумного обґрунтування створює для юридичних осіб-кредиторів нерівні у порівнянні з фізичними особами-кредиторами умови у правовідносинах з юридичними особами-боржниками щодо реалізації права на мирне володіння майном, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 у справі №   916/3006/17 дійшла висновку, що  встановлення для юридичної особи-кредитора у порівнянні з фізичною особою-кредитором меншого строку для звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису стосовно майна юридичних осіб-боржників є дискримінацією юридичної особи-кредитора за ознакою її статусу. 

Однак, враховуючи наведене вище, виходячи з висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 01.07.2020 № 7-р(І)2020, з огляду на фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в раніше ухваленій постанові від 02.07.2019 у справі №   916/3006/17, стосовно строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Крім того, Касаційний господарський суд вважає за необхідне відступити і від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 02.07.2019 у справі №   916/3006/17 щодо безспірності заборгованості та обрання способу звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, у справі, яка розглядається, судами досліджено, що відповідно до п. 6.2. Договору іпотеки за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимоги іпотекодержателя: за рішенням суду (п. 6.2.1.); у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. 

Як зазначалося вище, ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" набуло право на звернення стягнення на предмет іпотеки після звернення до ТОВ "УКРКАВА" з відповідними вимогами про усунення порушення зобов`язань та дострокове повернення кредиту за Кредитним договором (№ 28/01-3/86/7402, 28/01-3/86/7403 від 04.05.2016), в яких зазначав, що у разі невиконання вказаної вимоги Банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки в будь-який спосіб на розсуд Банку, що передбачений п. 6.2. Договору іпотеки, в тому числі, за рішенням суду. 

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 4 ст. 33 Закону України "Про іпотеку").

Реалізуючи своє право, відповідно до п. 6.2. Договору іпотеки та ст. 33 Закону України "Про іпотеку", ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" обрав спосіб звернення стягнення на належний ТОВ "УКРКАВА" предмет іпотеки - за рішенням суду, звернувшись у червні 2016 року до Господарського суду Одеської області з позовної заявою від 14.06.2016 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просило у рахунок часткового погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором (справа № 916/1610/16). 

Однак, як вбачається з постанови від 02.07.2019 у справі №   916/3006/17 (зміст правовідносин у якій аналогічний даній справі № 916/1269/18), Велика Палата Верховного Суду вважає, що способи звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлені сторонами в іпотечному договорі, не є взаємовиключними за умови відсутності спору щодо наявності боргу і його розміру. 

За висновком Великої Палати Верховного Суду, хоч на момент звернення до нотаріуса Банк уже застосував один з передбачених пунктом 6.2 іпотечного договору способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя - в судовому порядку, але подальше звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису (в позасудовому порядку) не суперечить положенням іпотечного договору та положенням Закону України "Про іпотеку", зважаючи на відсутність у цій справі спору щодо наявності боргу і його розміру, вказаного у виконавчому написі нотаріуса.

Стаття 88 Закону України "Про нотаріат" містить певні умови вчинення виконавчих написів. 

Законодавцем, зокрема, визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. 

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі                                      № 137/1666/16-ц).

Як вбачається із встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи, яка розглядається, а також з доводів касаційної скарги позивача та заперечень відповідача, між сторонами існував спір щодо розміру заборгованості на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, зокрема, в частині нарахованих процентів за користування кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування в разі пред`явлення до позичальника  вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України (правова позиція щодо застосування наведеної норми викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16).

При цьому колегія суддів вважає, що і факт звернення Банку до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки є свідченням існування спору між сторонами, а відтак, у даному випадку наявне недотримання умови щодо безспірності заборгованості.

Крім того, дійшовши в постанові від 02.07.2019 у справі №   916/3006/17 висновку, що позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, Велика Палата Верховного Суду не вказала, як недоведеність доводів позивача свідчить про відсутність між сторонами спору щодо розміру заборгованості.

За таких обставин Касаційний господарський суд дійшов висновку про передачу  справи №   916/1269/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч.4   ст. 302 ГПК України у зв`язку із необхідністю відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в раніше ухваленій постанові від 02.07.2019 у справі №   916/3006/17 стосовно строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису та щодо безспірності заборгованості.

Керуючись ст. ст.    234,          235,          302,          303 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

Справу № 916/1269/18 разом із касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.            
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                           
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                    Ткаченко Н.Г.     

Судді                                                                                  Баранець О.М.

                                                                                           Огороднік К.М.