ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 серпня 2020 року           справа №812/792/17 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохін А.А.
                                  Сіваченко І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя - Басова Н.М.) від 11 липня 2017 року (повний текст складено 11 липня 2017 року у м.Сєвєродонецьк) по справі №812/792/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області про зобов`язання провести нарахування та виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 20 січня 2016 року в сумі 17372,72 грн.; визнання неправомірною бездіяльність щодо не нарахування винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 20 січня 2016 року на суму 17372,72 грн..
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 20 січня 2016 року в сумі 17372,72 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. В решті позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що постанова КМУ від 31.01.2015 року №24 регламентує порядок виплати винагороди міліціонерам та не поширюється на поліцейських. Порядок виплати винагороди за участь в АТО саме поліцейським передбачений постановою КМУ від 20.01.2016 №18 (зі змінами постанова КМУ №38 від 27.01.2016). На виконання вказаної постанови наказом МВС України від 06.04.2016 №259 була затверджена Інструкція про розміри та умови виплати винагороди поліцейським в особливий період під час проведення антитерористичної операції. Порядок виплати винагороди за участь в АТО в період з 07.11.2015р.-20.01.2016р. для поліцейських був неврегульований. Таким чином, відповідач вважає, що виплата поліцейським винагороди за участь в АТО здійснюється тільки з 21.01.2016р..
Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року апеляційну скаргу задоволено частково, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року скасовано, позовні вимоги залишено без розгляду.
Постановою Верховного Суду від 02 липня 2020 року касаційну скаргу задоволено частково, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просив розгляд справи проводити за його відсутністю.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач у період з 17.03.1995р. по 06.11.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ України. З 07.11.2015р. прийнятий на службу в Національну поліцію. 10.06.2016р. звільнений з Національної поліції наказом ГУНП в Луганській області №383 о/с від 10.06.2016 (а.с.21-22).
Згідно довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.06.2016р. № А-4438 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України позивач дійсно брав участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення в період з 21.07.2014р. по 07.11.2015р., з 07.11.2015р. по 10.06.2016р. (а.с.10).
Рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій працівників органів внутрішніх справ України від 13.10.2015 р. №19/І/XIII/49 позивачу надано статус учасника бойових дій (а.с.9) та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 (а.с.8).
Згідно довідки про грошове забезпечення по видам доходу за період проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області від 16.06.2017р. № 456/111/22-2017 (а.с.44) за період з 07.11.2015р. по 20.01.2016р. позивачу нараховано грошове забезпечення:- за листопад 2015 року (з 07.11.2015 по 30.11.2015) в сумі 5684,00 грн;- за грудень 2015 року в сумі 7105,00 грн;- за січень 2016 року (з 01.01.2016 по 20.01.2016) в сумі 4583,87 грн.Загальна сума грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 20.01.2016  складає 17372,87 грн.  
Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у справі є наявність підстав для нарахування та виплати позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015р. по 20.01.2016р..
Статтею 13 Закону України від 20 березня 2003 року №638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, чинної у спірний період) визначено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону.
За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.
Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014р. № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.
На виконання наведеної постанови Міністерством внутрішніх справ України видано наказ №719 від 23 липня 2014 року, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 8 серпня 2014 р. за №939/25716 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць.
Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.
У п.2 цього наказу визначено, що винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.
З 03.02.2015р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 р. №24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (далі постанова №24), пунктом 1 якої встановлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.
Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень (абзац 2 пункту 1 Постанови № 24).
Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови № 24 винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).
Згідно з пунктом 1 додатку № 1 до Постанови № 24 в період мобілізації (в тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, період проведення антитерористичної операції винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за безпосередню участь військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року №24 наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2015 року № 49 «Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичної операції», зареєстр. в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2015 року за № 135/26580, затверджено Порядок виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі Порядок №49).
У п. 4 розділу І Порядку № 49 визначено, що виплата винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) наказами вищих командирів (начальників, керівників).
За приписами п.3 розділу 2 Порядку №49 винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується тільки за час фактичної участі у відповідних заходах, які зазначені у п.1 додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій».
Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку №49 військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.
Згідно довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.06.2016р. № А-4438 позивач дійсно брав участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення в період з 21.07.2014р. по 07.11.2015р., з 07.11.2015р. по 10.06.2016р. (а.с.10).
Наведена довідка була видана на підставі наказів Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 12.12.2014 р.№ 97, від 17.11.2015р. №321, від 07.12.2015р. №341, від 24.06.2016р. №176 дск.
Згідно витягів з наведених наказів позивач вважається таким, що прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, з метою виконання службових (бойових) завдань.
Однак, докази на підтвердження фактичної участі позивача у проведенні антитерористичної операції, за яку постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2014р. №158 встановлено виплату грошової винагороди, в матеріалах справи відсутні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що виконання позивачем службових обов`язків у містах, які належать до зони проведення АТО, не свідчить про виконання ним конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні АТО, а тому судом першої інстанції безпідставно задоволено позов.
Аналогічна правова позиція викладена  Верховним Судом у постановах від 03.08.2018р. у справі № 805/1751/15-а, від 30.01.2019р. у справі № 805/4523/16-а, від 20.02.2019р. у справі №812/484/18, від 10.05.2019р. у справі № 805/416/16-а, від 02.07.2019р. у справі № 805/1189/16-а, 25.07.2019р. у справі № 805/1175/17-а, від 31.07.2019р. у справі № 812/860/17, від 31.07.2019р. у справі № 812/1962/17, від 21.08.2019р. у справі № 360/412/17, від 13.11.2019р. у справі                         № 805/805/16-а, від 20.12.2019р. у справі № 360/3453/19, від 24.01.2020р. у справі № 812/1487/17, від 06.02.2020р. у справі № 812/793/17, від 13.02.2020р. у справі № 360/2447/19р., від 20.03.2020р. у справі №360/3264/18, від 24.04.2020р. у справі № 812/1511/17 та від 21.05.2020р. у справі №812/1853/17.
На підставі вищенаведеного, суд вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року по справі №812/792/17 - задовольнити.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року по справі №812/792/17 - скасувати. 
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про зобов`язання провести нарахування та виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 20 січня 2016 року в сумі 17372,72 грн.; визнання неправомірною бездіяльність щодо не нарахування винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 20 січня 2016 року на суму 17372,72 грн. - відмовити.
Повне судове рішення складено 11 серпня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 11 серпня 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

                                                                                                    А.А. Блохін

                                                                                                    І.В. Сіваченко