ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1318/20 Справа № 202/25373/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Варенко О.П.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В., 
за участю секретаря Василенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2015 року
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” до Публічного акціонерного товариства “Акцент-Банк”,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И Л А:

       В травні 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 236641-CRED від 02.07.2008 року у розмірі 11 931,45 дол. США, що відповідно до повідомлення НБУ складає 95371,80 грн; з ПАТ “Акцент – банк”, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн, з ОСОБА_2 стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн та стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 судовий збір.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 236641-CRED від 02.07.2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6 000,00 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2009 року. Проте, в порушення умов договору відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконав.
Зобов`язання позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ “А-Банк” договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, договором поруки з ОСОБА_1 від 02.07.2008 року.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” заборгованість за кредитним договором № 236641-CRED від 02.07.2008 року у розмірі 13 183,01 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 15.04.2013 року складає 105 371 грн 80 коп. (Сто п`ять тисяч триста сімдесят одна грн. 80 коп.), в тому числі: 4 257,83 дол. США – заборгованість за кредитом; 8 267,63 дол. США – заборгованість по процентам за користування кредитом; 31,28 дол. США – штраф (фіксована частина); 626,27 дол. США - штраф (процента складова), з відрахуванням 10 000 грн 00 коп.
Вирішено питання судових витрат.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати в цій частині та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до неї та  ОСОБА_2 у повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем не надано доказів наявності заборгованості за кредитним договором.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористались.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
       Судом встановлено, що відповідно до договору № 236641-CRED від 02.07.2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6 000,00 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2009 року.
Вимоги до відповідача ОСОБА_2 були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ОСОБА_1 договору поруки № 236641-CRED від 02.07.2008 року.
Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість за договором № 236641-CRED від 02.07.2008 року станом на 15.04.2013 р. склала 13 183,01 дол. США, в тому числі 4 257,83 дол. США – заборгованість за кредитом; 8 267,63 дол. США – заборгованість по процентам за користування кредитом; 31,28 дол. США – штраф (фіксована частина); 626,27 дол. США - штраф (процента складова).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином не виконують свої зобов`язання, тому заборгованість підлягає стягненню в примусову порядку.
Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 01 березня 2010 року достроково стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” заборгованість у розмірі 5 181,90 доларів США, що за курсом 7,65 відповідно до службового розпорядження НБУ №417/267 від 17.07.2009 року складає 39 641,54 грн за кредитним договором № 236641-CRED від 02.07.2008 року.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
З моменту пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту сам кредитний договір припиняє свою дію. Тобто право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. 
Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. 
Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. 
Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. 
       Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та підтверджує позицію Верховного Суду в Постановах від 19 вересня 2018 року справа № 643/16336/16-ц, від 12 вересня 2018 року справа № 473/825/16-ц, 12 вересня 2018 року справа № 186/1974/14-ц.
Враховуючи, що заборгованість за договором № 236641-CRED від 02.07.2008 року, вже була стягнута рішенням суду, а право кредитора нараховувати проценти та штрафи припинилося, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог.
Згідно ст.141 ЦПК України, з АТ КБ “ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 720,50 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2015 року — скасувати в частині задоволення позовних вимог і ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 720,50 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: О.П.Варенко 

Судді: В.С.Городнича

                                                                                                        О.В.Лаченкова