Головуючий суду 1 інстанції - Максименко О.Ю.   
Доповідач -Луганська В.М. 

Справа № 409/387/20
Провадження № 22-ц/810/392/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року                                                                          м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого – Луганської В.М.
суддів: Єрмакова Ю.В., Коновалової В.А.
за участю секретаря судового засідання: Вовчанської С.В.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу 
за апеляційною скаргою Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області 
на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 квітня 2020 року, ухвалене судом у складі судді Максименко О.Ю.
за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про стягнення недоотриманої пенсії,

в с т а н о в и в:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеними вимогами в обґрунтування яких вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на території м. Зимогір`я помер її чоловік – ОСОБА_2 , який тривалий час не отримував пенсію, у зв`язку з чим на час смерті утворилася заборгованість за пенсійними виплатами у розмірі 187155,87 грн.
У встановленому порядку позивач звернулася до нотаріуса та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вона успадкувала пенсію у сумі 187155,87 грн.
Представник позивача – ОСОБА_3 звернувся до відповідача за отриманням спадщини, а також виплат на проведення поховання у розмірі 2 пенсійних виплат, за результатами якого отримав допомогу на поховання у розмірі 2 пенсій та успадковану суму недоотриманої пенсії не у повному обсязі, замість 187155,87 грн. фактично було видано 168891,54 грн. Недоотриманою залишилася сума пенсії у розмірі 18264,33 грн. 
Представник позивача звернувся до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії у повному розмірі та отримав усну відповідь, що сума у розмірі 18264, 33 грн. знаходилася поза межами трирічної дати від дати звернення спадкоємця за отриманням успадкованих сум.
Позивач вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у виплаті решти суми недоотриманої пенсії, що належала померлому ОСОБА_2 , просила суд стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію у розмірі 18264, 33 грн.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Суд стягнув з  Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, на користь ОСОБА_1   набуту в порядку спадкування за законом недоодержану суму пенсії у розмірі 18264, 33 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 квітня 2020 року та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за даними пенсійної справи ОСОБА_2 не отримував пенсію з 01 серпня 2014 року по 30 листопада 2017 року.
Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована пенсіонеру, проводиться згідно з частиною другою ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та враховуючи вимоги ст. 46 Закону, а не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Датою звернення за отримання пенсії у випадках смерті пенсіонера є дата звернення осіб, які мають право на виплату недоотриманої пенсії та які надали усі передбачені законодавством документи.
Управлінням розрахована сума недоотриманої пенсії станом на 14 листопада 2019 року у сумі 168 891,54 грн за період з 14 листопада 2016 року по 31 березня 2019 року, а саме не більш ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.
Судом не враховано, що ОСОБА_2 за життя не звертався до Управління за поновленням виплати пенсії. Таким чином на день смерті пенсіонера виплату пенсії припинено не з вини управління, тому сума нарахованої за життя пенсіонера пенсії відсутня, а обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В судове засідання представник Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, у клопотанні від 20 липня 2020 року просить суд розглянути справу без участі представника скаржника.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. 
Враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки вони повідомлені про місце та час судового засідання належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
  Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам відповідає.

Задовольняючи позові вимоги суд першої інстанції виходив з того, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка є спадкоємицею померлого ОСОБА_2 про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано 09 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області.
Згідно вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом спадщина складається з недоотриманої пенсії в розмірі 187155, 87 грн. (а.с.4).
Відповідачем 22 січня 2020 року була виплачена позивачці недоотримана пенсія в розмірі 168891,54 грн. (а.с.5).
Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке отримала позивачка в судовому порядку не оскаржено.
Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Таким чином, аналіз статей 1218, 1227 ЦК України свідчить, що суми нарахованої але неотриманої пенсії входить до складу спадщини.
Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц та від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18.
Отже, оскільки ОСОБА_2 за життя була нарахована, але не виплачена сума пенсії в розмірі 187155, 87 грн. і цю суму у встановленому законом порядку успадкувала позивачка, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Посилання скаржника у апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не звернув уваги на ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, не заслуговують на увагу, оскільки вказана норма регулює отримання недоотриманої пенсії з вини пенсіонера, а в даному випадку між сторонами виникли правовідносини стосовно отримання нарахованої, але неодержаної пенсії померлого пенсіонера в порядку спадкування. Сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини.
Не заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що померлий ОСОБА_2 за життя не звертався до відповідача за поновленням виплати пенсії, оскільки доказів того, що померлому було припинено виплату пенсії скаржником не надано, а померлий отримував пенсію, яка йому була призначена органами пенсійного фонду довічно.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи із вищезазначеного та оцінюючи встановлені обставини і докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів, які свідчать про доведеність її вимог у повному обсязі.
Натомість, скаржником не надано до  суду достатніх доказів щодо неправомірності висновку суду першої інстанції, тому колегія суддів  вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим і таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області залишити без задоволення. 

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 30 липня 2020 року.

Головуючий   

                    
Судді