ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 805/5017/16-а
адміністративне провадження № К/9901/39436/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року (суддя Кірієнко В.О.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року (головуючий суддя Міронова Г.М., судді: Сіваченко І.В., Чебанов О.О.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт»  до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
В грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт» (далі - позивач, Товариство) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач, податковий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.09.2016 №0000041402/13441, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 4098711,00грн., з яких 2732474,00грн. за основним платежем та 1366237,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. 
Судами встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства щодо документального підтвердження фінансово-господарських відносин з платниками податків ТОВ «СІТІ СТРОЙ-КОМПАНІ» за період з 1 липня 2015 року по 31 липня 2015 року, ТОВ «АРКАДА ПРОМ БУД» за період з 1 січня 2016 року по 31 січня 2016 року, ПП «СКН-ГРУП» за період з 1 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року, ТОВ «ІНТЕР БУД СТИЛЬ» за період з 1 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року, ТОВ «АГРО ТРЕЙД ПІВДЕНЬ» з 1 травня 2016 року по 31 травня 2016 року, ТОВ «АРТ БІЛД КОМПАНІ» за період з 1 травня 2016 року по 31 травня 2016 року, за результатами якої складено акт від 06.09.2016 № 262/05-15-14-02-36252790, яким встановлено порушення вимог підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 188.1 статті 188, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 2751370,00 грн., в тому числі за липень 2015 року на суму 250901,00 грн., за січень 2016 року на суму 556939,00 грн., за квітень 2016 року на суму 545733,00 грн., за травень 2016 року на суму 849804,00 грн., за червень 2016 року на суму 537391,00 грн., за липень 2016 року на суму 10601,00 грн., та заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету всього на 2732474,00 грн., у тому числі за липень 2015 року на суму 232006,00 грн., за січень 2016 року на суму 556939,00 грн., за квітень 2016 року на суму 545733,00 грн., за травень 2016 року на суму 849804,00 грн., за червень 2016 року на суму 537391,00 грн., за липень 2016 року на суму 10601,00 грн.
У акті перевірки податковий орган констатував формування позивачем без достатніх правових підстав податкового кредиту з ПДВ за операціями із ТОВ «СІТІ СТРОЙ-КОМПАНІ», ТОВ «АРКАДА ПРОМ БУД», ПП «СКН-ГРУП», ТОВ «ІНТЕР БУД СТИЛЬ», ТОВ «АГРО ТРЕЙД ПІВДЕНЬ», ТОВ «АРТ БІЛД КОМПАНІ», посилаючись на результати здійснених заходів з податкового контролю по контрагентам та аналізу їх податкової звітності, відповідно до яких не встановлено реальності господарських взаємовідносин останніх з платниками податків по ланцюгу постачання та наявності у них необхідних ресурсів і умов для здійснення спірних операцій. Також посилався на неподання до перевірки дефектних відомостей, рахунків на сплату витрат з забезпечення житлом відряджених робочих та спеціалістів на виконання робіт щодо взаємовідносин підряду, товарно - транспортних накладних та сертифікатів якості щодо поставки товару; відсутність в актах прийому виконаних будівельних робіт окремих реквізитів, як то інформації про посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції. 
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017, позов задоволено; cкасовано податкове повідомлення-рішення від 20.09.2016  №0000041402/13441. 
Ухвалюючи рішення, суди прийшли до висновку про недоведеність податковим органом безтоварності господарських операцій позивача з контрагентами щодо виконання підрядних робіт та поставки товару, які використані  у власній господарській діяльності, а відтак Підприємство правомірно включило до складу податкового кредиту суми ПДВ за результатами таких операцій.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В своїй касаційній скарзі по суті зазначає про помилковість висновків судів попередніх інстанцій, вирішення спору без повного та всебічного дослідження всіх обставин, які мають істотне значення для правильного розгляду справи, що унеможливило реалізацію завдання адміністративного судочинства та призвело до формального та незаконного вирішення спору.
Позивач правом подання письмових заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався. 
В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з такого.
Конституційний правовий порядок у сфері оподаткування ґрунтується на положеннях частини першої статті 67, пункту 1 частини другої статті 92 Конституції України, згідно з якими кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори, що встановлюються виключно законами України, у порядку і розмірах, передбачених ними.
Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт а).
Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
За визначенням статті 1 Закону №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (податкового кредиту) виникають за таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.
Недоведеність вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.
Так, судами встановлено, що позивачем (Підрядник) укладено ряд договорів субпідряду з ТОВ «ІНТЕР БУД СТИЛЬ» (Субпідрядник) від 14 березня 2016 року № 22-03-16, від 14 березня № 24-03-16, від 14 березня 2016 року № 23-03-16, від 14 березня 2016 року № 22-03-16, від 14 березня 2016 року № 08-03-16 на виконання взятих на себе зобов`язань за договорами підряду  з ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»  від 6 листопада 2015 року № 2016/20ск; з ПАО «Донецький металопрокатний завод» від 13 січня 2014 року № М/14/03-05/5; з ТОВ «Електросталь» від 3 лютого 2014 року № 03/02-2014, від 6 квітня 2016 року № 21-04-15; з ТОВ «Метінвест-МРМЗ» від 30 січня 2014 року № 423, від 7 квітня 2016 року № 1452; з ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» від 19 листопада 2015 року № 15001614, від 28 серпня 2015 року № 15001266, від 27 листопада 2015 року № 15001682.
Виконання контрагентом субпідрядних робіт (рихтовки підкранових балок, монтаж підкладок, виготовлення окремих елементів металоконструкцій із сортового прокату тощо) підтверджується актами виконаних робіт, довідками про вартість виконаних будівельних робіт і витрати, рахунками на оплату, актами надання послуг, відомостями ресурсів. 
Товариство за виконані роботи розрахувалося у повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення.
Контрагентом на адресу позивача виписано податкові накладні. 
Також Товариством (Підрядник) підписано субпідрядні договори з ТОВ «АРКАДА ПРОМ БУД» (Субпідрядник) від 25 січня 2016 року № 54-12-15, від 10 грудня 2015 року № 52-12-15, від 10 грудня 2015 року № 53-12-15, від 10 грудня 2015 року № 51-12-15 з метою виконання договорів підряду з ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» від 30 грудня 2014 року № 2015/55ск, з ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» від 25 вересня 2015 року № АМК-952-2015-пдр, від 1 вересня 2015 року № АМК-965-2015-пдр, з ПАТ «Єнакіївський металургійний комбінат» від 4 лютого 2014 року № 14000069, від 28 серпня 2015 року № 15001266, від 19 листопада 2015 року № 15001614, від 27 листопада 2015 року № 15001682.
Контрагентом виконано роботи з очистки кільцевого повітропровода, кладки повітропровода, встановлення направляючих блоків тощо відповідно до актів виконаних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт і витрати, рахунків на оплату, актів надання послуг, відомостей ресурсів, платіжних доручень. 
Товариство отримало від контрагента податкові накладні. 
Окрім того, встановлено, що у зв`язку з необхідністю виконання умов договору підряду з ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» від 6 листопада 2015 року № 2016/20ск,  позивачем (Підрядник) укладено договір субпідряду від 18 квітня 2016 року № 26-04-16 з ТОВ «АР ТБІЛД КОМПАНІ» (Субпідрядник), який виконано останнім (здійснено роботи по демонтажу кришки трансмісії, передач для ревізії, редуктора для ревізії тощо) у відповідності до актів виконаних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт і витрати, рахунків на оплату, актів надання послуг, відомостей ресурсів.
Про оплату робіт свідчать платіжні доручення. 
Контрагентом виписано позивачу податкові накладні.
До того ж, між Товариством (Підрядник) та ТОВ «СІТІ СТРОЙ-КОМПАНІ» (Субпідрядник) підписано договори субпідряду від 11 травня 2015 року № 17/9-05-15, № 17/10-05-15, № 17/5-05-15 з метою виконання договору підряду з ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» від 4 березня 2014 року № ДП4/ЛОТ1Р/493.
Контрагентом виконано роботи з виготовлення, демонтажу та монтажу сходів (акти виконаних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати, рахунки на оплату, акти надання послуг, відомості ресурсів, податкові накладні).
Розрахунки за отримані послуги, як констатовано судами, проведені у безготівковій формі, що підтверджується простими векселями. 
Крім того, позивачем (Підрядник) укладено договори субпідряду  від 14 березня 2016 року № 16-03-16, № 19-03-16, № 18-03-16, № 15-03-16, № 14-03-16, № 17-03-16 з ТОВ «СКН-ГРУП» (Субпідрядник), необхідні для виконання умов договорів підряду з ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» від 6 листопада 2015 року № 2016/20ск, з ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» від 27 листопада 2015 року № 15001682, з ТОВ «Метінвест-МРМЗ» від 30 січня 2014 року № 423, з ТОВ «Електросталь» від 3 лютого 2014 року № 0302-2014, з ПАТ «Донецький металопрокатний завод» від 13 січня 2014 року № М/14/03-05/5, з ПАТ «Алчевський металургійний завод» від 28 грудня 2015 року № АМК-1348-2015-пдр.
Роботи по демонтажу опорного кільця, захисних металоконструкцій, трубопроводів, виготовленню окремих елементів металоконструкцій тощо виконано відповідно до актів виконаних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт і витрати, рахунків на оплату, актів здачі-прийняття робіт, відомостей ресурсів, платіжних доручень. 
Товариство отримало від контрагента податкові накладні. 
Також 18 квітня 2016 року між Товариством (Покупець) та ТОВ «АГРО ТРЕЙД ПІВДЕНЬ» (Продавець) підписано договір купівлі-продажу № 25-04-16, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність покупця будівельні матеріали, а Покупець прийняти та оплатити їх. Найменування товару вказано в Специфікаціях до договору, які є його невід`ємною частиною.   
Контрагент поставив позивачу димососи верхні, елементи вихлопу, балки несущі, електродержателі, лебідки тягові тощо, про що свідчать Специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки на оплату.
Товар оплачено Товариством у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями. 
Контрагентом на адресу позивача виписано податкові накладні. 
Виписані контрагентами податкові накладні, як встановлено судами, містять усі обов`язкові реквізити, передбачені пунктом 201.1 статті 201 ПК України, й на момент їх складення контрагенти позивача були зареєстровані платниками ПДВ.
На підставі зазначених обставин та наведених доказів, оцінка яким була надана з дотриманням норм процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що господарські операції між позивачем та контрагентами ТОВ «СІТІ СТРОЙ-КОМПАНІ», ТОВ «АРКАДА ПРОМ БУД», ПП «СКН-ГРУП», ТОВ «ІНТЕР БУД СТИЛЬ», ТОВ «АГРО ТРЕЙД ПІВДЕНЬ», ТОВ «АРТ БІЛД КОМПАНІ» щодо виконання робіт та поставки товарів фактично здійснені з метою використання в оподатковуваних операціях; відповідачем же - суб`єктом владних повноважень, на якого положеннями частини 2 статті 71 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних рішень) покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в ході розгляду справи не доведено обставин, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства та наявність яких би призводила до невизнання права позивача на формування податкового кредиту з ПДВ.
Не надано й доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості тощо, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру); недостатності у контрагентів трудових та інших ресурсів, які були їм необхідні, однак відсутні.
Загалом, як встановлено судами попередніх інстанцій в ході розгляду справи, позиція податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтується лише на інформації, отриманій за результатами здійснення податкового контролю по взаємовідносинам його контрагентів з іншими особами, та без будь-яких фактів фіксації порушення робиться висновок про нереальність господарських операцій Товариства із ТОВ «СІТІ СТРОЙ-КОМПАНІ», ТОВ «АРКАДА ПРОМ БУД», ПП «СКН-ГРУП», ТОВ «ІНТЕР БУД СТИЛЬ», ТОВ «АГРО ТРЕЙД ПІВДЕНЬ», ТОВ «АРТ БІЛД КОМПАНІ». Разом з тим, можливі порушення податкового законодавства постачальниками контрагентів, не є, у даному випадку,  підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та позбавлення останнього сформованих податкових вигод за фактично вчиненими операціями.
Посилання ж відповідача на неподання окремих документів (дефектних відомостей, рахунків на сплату витрат з забезпечення житлом відряджених робочих та спеціалістів на виконання робіт, сертифікатів якості) не можуть бути достатнім аргументом для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача із постачальниками. 
Підсумовуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про помилковість тверджень відповідача щодо нереального характеру правовідносин позивача із згаданими контрагентами щодо виконання робіт та поставки товару, підставою для яких стали лише припущення контролюючого органу та недоведені обставини.
Доводи ж касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в акті перевірки та з урахуванням яких суд вже надавав оцінку встановленим обставинам справи, й по суті зводяться лише до їх переоцінки.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, Верховний Суд не вбачає підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції й задоволення касаційної скарги.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Васильєва   В.П. Юрченко