Справа № 758/11371/19                                                                                           Суддя в суді першої інст. - Зубець Ю.Г.
Провадження № 33/824/53/2020                                                                    Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
     29травня2020 року                                                                           м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.
за участі:
особи,
 яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 ,
захисника - Фумельова І.О.,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Фумельова І.О. на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2019 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до постанови судді І-ї інстанції,  ОСОБА_1 26 серпня 2019 року близько 06 години 20 хвилин в м. Києві по вул. Новомостицькій, 15, керував транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.  
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Фумельов І.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Крім того, просить поновити строк оскарження вказаного судового рішення. оскільки ОСОБА_1 отримав копію постанови судді лише 21.11.2019 року. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в порушення ст.277-2 КУпАП не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.
Через неналежне повідомлення про виклик до суду, ОСОБА_1 та його захисник були позбавлені права з`явитись на розгляд справи до Подільського районного суду м. Києва, надати свої пояснення стосовно обставин справи, навести заперечення щодо висунутого обвинувачення та докази, які їх обґрунтовують.
Вказує, що місцевий суд під час розгляду справи порушив ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Стверджує, що ОСОБА_1 26.08.2019 року не перебував за кермом транспортного засобу "БМВ" з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , а виключно знаходився біля нього та слухав музику, яка була увімкнена в салоні автомобіля. Ця обставина підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної служби, що міститься в матеріалах справи та не був досліджений в суді І-ї інстанції. ОСОБА_1 не міг порушити п.2.5 ПДР України, оскільки не керував автомобілем.
Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія адміністративного правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про залишення постанови Подільського районного суду м. Києва від 01.11.2019 року, виходячи із наступного.
         З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували би наведені апелянтом підстави.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.
Суддя першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази з точки зору їх належності та допустимості, а саме:
- протокол серії ДПР18 №328617 від 26.08.2019р про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків;
- письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які  підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та в медичному закладі у лікаря-нарколога;
- інформацію, що міститься на відеозаписах з нагрудної камери поліцейського, та фіксує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 26.08.2019 року перебував у м. Києві по вул. Новомостицькій біля автомобіля марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 ,  з ознаками сильного алкогольного сп`яніння, та неодноразові пропозиції патрульних поліцейських пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі категорично відмовлявся.
Суддею також враховано фактичні обставини справи, які знайшли своє підтвердження у вищевказаних доказах, в їх сукупності, і які свідчать про те, що  ОСОБА_1 26 серпня 2019 року близько 06 години 20 хвилин в м. Києві по вул. Новомостицькій, 15, керував транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є:
-        запах алкоголю з порожнини рота;
-        порушення координації рухів;
-        порушення мови;
-        виражене тремтіння пальців рук;
-        різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
-        поведінка, що не відповідає обстановці.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). (п.7 розділу І Інструкції).
   Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
  У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.
Твердження апелянта про те, що було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки через неналежне повідомлення про виклик його до суду вони були позбавлені права з`явитися на розгляд справи до Подільського районного суду м. Києва, надати свої пояснення стосовно обставин справи, навести заперечення щодо висунутого обвинувачення та докази, які їх обґрунтовують, суд апеляційної інстанції бере до уваги, однак в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції було поновлено право ОСОБА_1 на захист. За таких обставин, це порушення не впливає на законність постанови.
Суд критично ставиться до пояснень учасників апеляційного розгляду про те, що ОСОБА_1 26.08.2019 року не керував транспортним засобом, а знаходився біля нього та слухав музику, оскільки такі пояснення спростовуються показами свідка ОСОБА_2 , який під час апеляційного розгляду показав, що до поліції поступив виклик про керування водієм автомобіля «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1  з ознаками алкогольного сп`яніння, а також  поясненнями ОСОБА_6 , які містяться в матеріалах справи, та зі змісту яких вбачається, що він бачив, як 26.08.2019 року ОСОБА_1 керував  цим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_3 показав, що 26.08.2019 року ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та від проходження огляду не відмовлявся. 
Однак, апеляційний суд не бере до уваги такі покази як такі, що спростовуються іншими належними та допустимими доказами у справі, в тому числі показами свідка ОСОБА_2 та поясненнями ОСОБА_6 , сумніватись в достовірності яких у суду підстав не має, враховуючи ту обставину, що ці докази кореспондуються з іншими належними та допустимими доказами у справі та у сукупності об`єктивновідтворюють обставини події, в тому числі з рапортом поліцейського р.4 б. 3 п. 1 (з обслуговування правового берега) УПП у м. Києві ДПП Ірини Матвієнко , відповідно до якого 26.08.2019 року екіпаж "707" отримав виклик про порушення ПДР України за адресою: м. Київ, вул. Новомостицька, 15, де після прибуття екіпажу було виявлено ОСОБА_1 , який сидів на багажнику автомобіля «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 та знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння.
Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням досліджених доказів в їх сукупності, суддя І-ї інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Натомість, під час апеляційного розгляду не надано жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Всупереч доводам апеляційної скарги, суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах справи, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника Фумельова І.О. залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2019 року щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП -  без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає. 

  
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко