Справа №587/1301/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.	
Номер провадження 33/816/385/20 	Суддя-доповідач Матус В. В. 	
Категорія  154 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного  суду Сумської області від 10 липня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , 
визнана  винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. з конфіскацією собаки без породи віком близько двох років, чорного окрасу з жовтими плямами, що перебуває за місцем проживання ОСОБА_1 , за адресою:  АДРЕСА_1 .
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 порушила правила тримання собак, в результаті чого в ніч з 11 червня на 12 червня 2020 року собака без породи, якій близько 2 –х років, чорного кольору з жовтими ми плямами, що належить ОСОБА_1 , проник до двору ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_2 та задавив свійську птицю в кількості 40 штук, заподіявши останній матеріальну шкоду, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк звернення до суду з апеляційною скаргою на постанову судді, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 154  КУпАП  і скасувати цю постанову, а провадження у справі закрити, у зв`язку  з відсутністю  в її діях  складу адміністративного  правопорушення.. 
За змістом доводів апеляційної скарги звертає увагу на те, що суддею не  досліджувалися  і не були взяті до уваги її письмові пояснення, які надійшли до суду  09 липня 2020 року.
Не вказано в постанові які саме правила тримання собак вона  порушила. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази її вини, а даний спір про нанесення матеріальної  шкоди відноситься  до цивільно - правових відносин і повинен розглядатися в цивільному  порядку. 
Також зазначає, що про розгляд справи та накладення на неї адміністративного стягнення їй стало відомо  лише  17  липня 2020 року.
Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. 
Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що клопотання  та апеляційна скарга підлягають  задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після  закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ОСОБА_1 постанова судді  Сумського районного суду Сумської області  від 10 липня  2020 року була винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Даних про те, коли ОСОБА_1 отримала копію оскаржуваної постанови судді матеріали справи не містять. 
Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді Сумського  районного суду Сумської області від 10 липня 2020 року, як такий, що пропущений нею з поважних причин.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як видно з матеріалів справи і оскарженої постанови судді, доказом вини ОСОБА_1 визнано протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 701009 від  16 червня 2020 року.
Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.
Так, статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Так, виходячи із диспозиції ч.2 ст.154 КУпАП об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає: у триманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч.1 цієї статті.
Отже, ч.2 ст.154 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до відповідних нормативно-правових актів, що стосуються правил утримання собак та котів та які затверджуються відповідним рішенням органу місцевого самоврядування. 
Проте, у сформульованому в протоколі про адміністративне правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1   цього адміністративного правопорушення, відсутні будь-які посилання на такі правила, а саме який пункт (розділ) цих правил був порушений і в чому це порушення проявилось, а також не зазначено, яку саме дію, з передбачених ст.154 КУпАП, вчинила ОСОБА_1 ,  в чому саме полягало порушення з її  боку правил тримання собаки, з числа тих, за які передбачена адміністративна відповідальність, внаслідок чого апеляційний суд позбавлений можливості визначити, чи відповідають дії ОСОБА_1   диспозиції ч.2 ст.154 КУпАП. Тобто в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.
Крім того, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 взагалі, не мотивований. Так, із змісту судового рішення вбачається, що виключно вказаним протоколом про адміністративне правопорушення підтверджується факт події та складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не дивлячись на те, що остання зверталась до суду  із письмовими поясненнями, де вона  не погоджувалась з протоколом  про адміністративне правопорушення і заперечує  наявність в її діях  складу  правопорушення, передбаченого  ч.2 ст. 154  КУпАП.
Допитаний в суді апеляційної інстанції дільничний офіцер поліції ОСОБА_3 пояснив, що складав проткол відносно ОСОБА_1 , але очевидців події не було. 
В матеріалах справи  є письмові пояснення  потерпілої та інших осіб щодо подій, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, однак судом першої інстанції вони  не були дослідженні.
Разом з тим, слід зазначити, що із письмових  пояснень потерпілої ОСОБА_2   та свідка ОСОБА_4 вбачається лише те, що  вранці 12 червня 2020 року  на подвір`ї  ОСОБА_2 було виявлено мертві бройлери та що по двору бігав собака, який належить ОСОБА_1 , при цьому, свідку ці обставини стали відомі від потерпілої (а.с. 6), тобто ці пояснення не містять відомостей про причетність цієї собаки до загибелі свійської птиці, крім того, очевидці вказаних подій відсутні.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про відсутність достатніх і належних  доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю  у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду,  прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, задовольнивши, таким чином, апеляційну скаргу.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Сумського районного суду Сумської області від 10 липня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   - задовольнити.
Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 10 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП – скасувати. 
На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП – закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Матус В. В.