УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

       Справа №295/5838/20 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В. 
       Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        29 вересня 2020 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю секретаря судового засідання Кусковської Т.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , військовослужбовця 190 навчального центру Житомирського військового інституту імені С. П. Корольова,

                                                встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2020 року  ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за у виді штрафу, розміром 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40. 

Відповідно до постанови, 09.05.2020 о 11-20 ОСОБА_2 у м. Житомирі по вул. Сосновій, 46, керував транспортним засобом ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

На постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що з адміністративним правопорушенням не згоден, свою провину не визнає; вважає, що адміністративні матеріали, складені відносно нього не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують його право на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи.
При винесені постанови судом першої інстанції не вірно були застосовані норми процесуального та матеріального права, справа була розглянута у відсутність свідків, інспекторів поліції, які складали протокол, суддя не досконало дослідив матеріали, не заслухав думки всіх сторін, та не взяв до уваги грубі порушення допущені працівниками поліції під час його зупинки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, не належним чином дослідив відео з нагрудних камер поліцейських.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в стані наркотичного, алкогольного сп`яніння не перебував, від проходження огляду не відмовлявся, а лише просив працівників поліції пояснити причину зупинки його транспортного засобу, що працівники поліції розцінили, як відмову від проходження огляду.
Зазначає, що він, у присутності зупинених працівниками поліції свідків чітко вказував, що огляд на стан наркотичного сп`яніння пройде.
Просить суд апеляційної інстанції дослідити докази та за необхідності допитати свідків події, які знаходились у його автомобілі.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2 на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.7 розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» є обов`язковим проведення лабораторних досліджень в закладі охорони здоров`я на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

У відповідності з п.п. 11.12,13 Інструкції для проведення лабораторних досліджень у обстежуваного відбираються зразки біологічного середовища, якими можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров за відбір, транспортування, цілісність яких відповідає заклад охорони здоров`я.

З врахуванням цих вимог нормативних актів та вказаних особливостей огляду на стан наркотичного сп`яніння, які потребують спеціальних медичних знань та застосування медичного обладнання є правильним висновок суду про те, що ОСОБА_2 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який він повинен був пройти у закладі охорони здоров`я.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 142954 від 09.05.2020 року (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09.05.2020 року, відповідно до яких водієві ОСОБА_2 в їх присутності працівником поліції було запропоновано пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння від якого водій відмовився (а.с.4,5); відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, на якому зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.с.7).

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери слідує, що працівники поліції представившись, пред`явивши документи декілька разів повідомляли ОСОБА_2 про причини зупинки його транспортного засобу роз`яснювали ознаки та необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, однак водій вимоги працівників поліції про надання документів, вийти з автомобіля не виконував, сперечався з працівниками поліції, відмовився проходити огляд і лише після того як щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення і вирішувалося питання про передачу транспортного засобу іншому водію вказав, що не відмовляється проходити медичний огляд.

В апеляційному суді допитаний свідок ОСОБА_3 , підтвердив свої письмові пояснення та вказав, що водій ОСОБА_2 у його присутності дійсно відмовився від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена  ч.1 ст.130 КпАП України.

Зазначені докази, які є належними, допустимими та достовірними, повністю спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_2 про порушення працівниками поліції положень Закону. На думку апеляційного суду, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції було дотримано вимоги ст.266 КУпАП.

Апеляційний суд, не вважає доказом, що спростовує висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 , наданий висновок щодо результатів медичного огляду на виявлення стану наркотичного, алкогольного чи іншого сп`яніння № 446 від 09.05.2020 року (а.с.18), оскільки цей огляд було проведено з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до вимог ст.ст 266 КУпАП, огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться у присутності працівника поліції, який забезпечує об`єктивність відібрання біологічного матеріалу для проведення дослідження і не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для такого огляду.

Тому, за даних обставин, апеляційний суд вважає надані ОСОБА_2 докази такими, що не спростовують висновків суду, оскільки такий огляд було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП настає з моменту, коли особа відмовилась виконати законну вимогу працівника поліції щодо проходження освідування на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має.

Не дають підстав для скасування судового рішення і інші доводи апелянта, які є формальними та жодним чином не свідчать про незаконність чи необґрунтованість прийнятого рішення.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 , суд першої інстанції дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП йому призначено мінімальне стягнення. 

За таких обставин, суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2020 року щодо нього – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Житомирського
       апеляційного суду                                                        В.В. Ляшук