КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
справа № 753/15157/17                                                          
провадження: 22-ц/824/9806/2020
 
07 вересня 2020 року                                                                                          м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів : 
судді-доповідача Кирилюк Г. М.,
суддів:  Рейнарт І. М.,  Семенюк Т. А.,
 
розглянув в порядку письмового провадження справу  за позовом ОСОБА_1   до ОСОБА_2 ,   Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про  відшкодування  шкоди, за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_2 - адвоката  Чайковської  Людмили Борисівни на заочне рішення Дарницького  районного  суду  м. Києва   від  11 березня  2019  року в складі судді Колесника О. М.,  
встановив:
 
15.08. 2017  ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на  те, що 27.03.2017  по  вул. Кошиця, 3 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода  (далі  - ДТП)  за участю належного йому  автомобіля Land Rover, реєстраційний номер  НОМЕР_1 ,  та автомобіля ВАЗ,   реєстраційний номер  НОМЕР_2 ,  під керуванням ОСОБА_2 . 
Постановою Дарницького районного  суду  м. Києва  від 23 травня 2017  року  ОСОБА_2    визнано   винним  у вчиненні  даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності  за  ст. 124 КУпАП України у виді штрафу.
Цивільно-правова  відповідальність ОСОБА_2    на  дату ДТП  застрахована    Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»  (  далі-  ПрАТ "АСК  "ОМЕГА")  відповідно  до  полісу  обов`язкового страхування  цивільно-правової  відповідальності  власників  наземних транспортних засобів №АК/1566482.
28.03.2017   повідомлено ПрАТ "АСК  "ОМЕГА" про настання  страхового  випадку  та  подано заяву про  виплату страхового  відшкодування. 
На замовлення страховика  було  проведено  оцінку  вартості матеріального  збитку, про  що  складено  звіт від 24.04.17 №5905. 
 Відповідно  до  звіту оцінювача,  сума матеріального  збитку становить  16  379,97 грн, з урахуванням  коефіцієнта фізичного  зносу  складових  КТЗ. 
ПрАТ "АСК  "ОМЕГА" сплатило  позивачу  суму страхового  відшкодування   в розмірі 15 879,97 грн  (16 379,97 грн -500 грн  франшиза). 
Відповідно  до  рахунку   ТОВ  "Автоімпортс" від 03.04.17,  вартість  відновлювального  ремонту становить   43 623,30 грн,   витрати  на  огляд   автомобіля  після  ДТП - 540  грн.
Оскільки  розміру  страхової виплати недостатньо  для повного  відшкодування  фактичного   розміру  шкоди, просив стягнути  з ОСОБА_2    різницю  між  фактичним розміром  шкоди та страховим відшкодуванням  в сумі  28 283,33 грн  ( 44 163, 30  грн  - 15 879,97 грн). 
19.01.2019  позивач подав заяву про  зменшення  позовних  вимог. 
Зазначив, що  для  відновлення пошкодженого  автомобіля  ним було витрачено  кошти в розмірі  43 606 грн  згідно  товарного  чеку від 11.01.18  та акту  про надання  виробничих  послуг  від  11.01.18 №1.  03.04.17  за дефектовку автомобіля  позивачем сплачено  СТО  540 грн, що  підтверджується  актом  про  надання  послуг  від  03.04.17 №LА00000795. 
Просив стягнути  з  ОСОБА_2 на  свою користь  матеріальну  шкоду  в розмірі  28 266  грн  03 коп. ( 43 606  грн +540  грн  - 15 879,97 грн) та судові  витрати. 
Ухвалою Дарницького  районного  суду  м. Києва  від  21 лютого  2018 року  за клопотанням    відповідача  ОСОБА_2    до  участі в справі  в якості відповідача  залучено   ПрАТ "АСК  "ОМЕГА". 
 Заочним рішенням Дарницького  районного  суду  м. Києва  від 11 березня  2019  року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1   28 266 грн  03 коп.  в рахунок  відшкодування  матеріальної шкоди,  640 грн  судового  збору, а всього  28 906 грн  03 коп.  
Ухвалою  Дарницького районного  суду  м. Києва  від  21 травня  2020  року  заяву ОСОБА_2   про  перегляд  заочного  рішення  суду   залишено  без  задоволення. 
В апеляційній  скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат  Чайковська  Л. Б. просить скасувати заочне рішення Дарницького  районного  суду  м. Києва  від 11 березня  2019  року та  прийняти нове,  яким стягнути  з ОСОБА_2   різницю  між страховою виплатою  та фактичним  розміром  шкоди,  завданої   внаслідок  ДТП,  в розмірі  16 674,20 грн. В іншій  частині   позовних  вимог   відмовити. Недоплачену  суму  страхового  відшкодування   в розмірі   11 051,83 грн   стягнути  на користь  позивача  з  ПрАТ "АСК  "ОМЕГА". Розподілити судові витрати між  сторонами пропорційно  до  задоволених  позовних вимог.  
Свої доводи мотивує тим, що  до  матеріалів справи  не було  долучено  копії Звіту незалежного  експерта №5905  від 24.04.2017, який став підставою   для   виплати  страхового  відшкодування  ПрАТ "АСК  "ОМЕГА"  на користь  позивача  в розмірі                      15 879,97 грн. 
Судом  не  з`ясовано питання, чи було  подано  позивачем до  ПрАТ "АСК  "ОМЕГА" рахунок  на оплату  покупцеві  №4 від 03.01.2018  та акт   про надання  виробничих послуг  №1  від 11.01.2018  з метою  отримання   страхового  відшкодування  у розмірі заподіяної  шкоди.
За повідомленням  страховика, вартість відновлювального  ремонту  з урахуванням  фізичного  зносу  складників  КТЗ  та без  врахування  ПДВ   20%  на  замінні складові  частини та матеріали  складає 15 879,97 грн, з яких : вартість  відновлювально-ремонтних робіт  -8 015,00  грн;  вартість   необхідних  для  ремонту матеріалів - 3 107,99  грн; вартість  складових,  що підлягають  заміні - 17 523,27 грн,  вартість  складових,  що  підлягають заміні з урахуванням  коефіцієнту фізичного  зносу  - 5 256,98 грн;  коефіцієнт  фізичного  зносу   -0,7. 
Отже, загальна  вартість   відновлювального  ремонту транспортного  засобу  без урахування коефіцієнту фізичного  зносу   згідно  Звіту №5905  від 24.04.2017 складає               28 646,26  грн. 
 Розмір   заявленої  позивачем   матеріальної шкоди  значно  перевищує  розмір  матеріальної  шкоди, розрахованої   відповідачем  ПрАТ "АСК  "ОМЕГА".
Вважає, що сума страхового  відшкодування, яка підлягає стягненню  з  ПрАТ "АСК  "ОМЕГА",    становить 11 051,83 грн  ( 27 431,80 грн  -15 879,97  грн  - 500  грн).
Розрахунок  різниці між виплаченим  розміром  страхового  відшкодування  та фактичним розміром  шкоди, що   підлягає   відшкодуванню  ОСОБА_2 ,   становить 16 674, 20  грн  ( 43 606 грн -27 431,80 грн  +500  грн).
Також вважає, що   оскаржуваним судовим рішенням  безпідставно  стягнуто   540 грн за  дефектовку  автомобіля   на  підставі рахунку  на оплату  №000000636  від 03.04.2017  ТОВ  "Автоімпортс" та акту про надання  послуг  №LА00000795, яке не проводило   ремонту автомобіля. До матеріалів справи не  надано доказів на  підтвердження   оплати  зазначених  витрат.   
У  відзиві на  апеляційну  скаргу ОСОБА_1 просить  залишити рішення Дарницького районного  суду  м. Києва  від 11 березня  2019 року  без змін,  а апеляційну  скаргу  без задоволення. 
Зазначив, що  03.04.2017  його транспортний засіб було  оглянуто  субєктом   оціночної діяльності  ОСОБА_3 за дорученням  ПрАТ "АСК  "ОМЕГА", про що складено  протокол.
На підставі протоколу  огляду  транспортного  засобу від 03.04.2017  СТО  ТОВ  "Автоімпортс" здійснено  дефектовку автомобіля, за яку позивач сплатив 540 грн,  та оцінена вартість  фактичних витрат  на  ремонт, про що  складено   рахунок  від 03.04.2017 №636 на суму 43 623,30  грн.  Вказаний  рахунок   було  надано    ПрАТ "АСК  "ОМЕГА" 04.04.2017.
24.05.2017  суб`єктом  оціночної діяльності  ОСОБА_3   за дорученням ПрАТ "АСК  "ОМЕГА" складено  звіт №5905,  відповідно  до  якого   вартість  відновлювального  ремонту з урахуванням  фізичного  зносу  складників КТЗ  складає  15 879,97 грн.  Вказана  сума і була сплачена  ПрАТ "АСК  "ОМЕГА" як страхове відшкодування. Результати звіту ОСОБА_2   не  оскаржував.
03.01.2018  позивач   звернувся до  ФОП  ОСОБА_4   з метою ремонту автомобіля  та сплатив  за це  кошти в розмірі  43 606  грн.
З огляду на  викладене вважає, що  посилання  ОСОБА_2   на  ненадання   ПрАТ "АСК  "ОМЕГА" документів,  які підтверджують  розмір  заподіяної шкоди, неправильний розрахунок  суми страхового  відшкодування,  відсутність  підстав для  стягнення  з  нього   коштів за дефектовку автомобіля  після  ДТП  є безпідставними.
Інші  учасники справи   правом надання  відзиву на  апеляційну  скаргу  не  скористались.
 Відповідно  до  положень ч.1 ст. 369  ЦПК  України  апеляційні  скарга на рішення  суду  у справах  з ціною  позову  менше  ста розмірів  прожиткового  мінімуму  для працездатних  осіб, крім  тих, які  не  підлягають  розгляду  в порядку спрощеного позовного  провадження, розглядаються  судом  апеляційної інстанції без  повідомлення  учасників  справи. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню з таких підстав.
Ухвалюючи заочне рішення  про стягнення з відповідача  ОСОБА_2   на користь  ОСОБА_1 28 266 грн  03 коп в рахунок  відшкодування  матеріальної  шкоди,  завданої  внаслідок  ДТП, суд  першої інстанції  виходив  з обґрунтованості  та доведеності  заявлених позовних вимог. 
Колегія суддів  не  може  повністю  погодитись  з  рішенням  суду першої  інстанції з огляду на таке. 
Судом  встановлено,  що   14.03.2017 року о 14.00  год. ОСОБА_2 ,  керуючи автомобілем  ВАЗ , реєстраційний номер  НОМЕР_2 , на  вул. Кошиця ,3 в м. Києві, під час  руху  заднім ходом  не забезпечив  безпеку руху, внаслідок  чого  здійснив зіткнення  з  автомобілем  Land Rover, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року   ОСОБА_2    визнано   винним у вчиненні вказаної ДТП.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на  момент ДТП була застрахована в ПрАТ "АСК  "ОМЕГА" відповідно  до  полісу обов`язкового  страхування  цивільно-правової  відповідальності  власників наземних  транспортних засобів  №АК/1566482. 
Згідно з цим полісом страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн,  франшиза - 500 грн.
28.03.2017 ОСОБА_1   звернувся до  ПрАТ "АСК  "ОМЕГА" з заявою про настання  страхового  випадку   та виплату страхового  відшкодування (а.с.6).
03.04.2017    СПД ОСОБА_3   складено   протокол   огляду  транспортного  засобу (а.с.7).
03.04.2017  ТОВ  "Автоімпортс" складено  рахунок  на оплату  №0000000636   на загальну  суму  з ПДВ  43 623,30 грн, який  04.04.2017   надано ПрАТ "АСК  "ОМЕГА"  для здійснення  страхового  відшкодування (а.с.8).
Відповідно  до  п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;
у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
З огляду  на недосягнення  згоди  про  розмір  страхового  відшкодування, СПД  " ОСОБА_3 " на замовлення страховика складено  Звіт № 5905,  копію  якого  було  витребувано  судом  апеляційної інстанції за клопотанням   ОСОБА_2 ,  відповідно  до  якого   вартість матеріального збитку, заподіяного  власнику КТС Land Rover, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , станом на  24.04.2017  визначена  в розмірі  16 379,97 грн  без  ПДВ (а.с.122-134).
Судом  встановлено,  що ПрАТ "АСК  "ОМЕГА"   виплатила  позивачу суму страхового  відшкодування згідно   вказаного  звіту    у розмірі 15 879,97 грн, виходячи з вартості   відновлювального  ремонту з урахуванням   зносу деталей,  що  замінюються (16 379,97 грн),   а також   розміру   франшизи (500 грн).  
Заперечень  позивача  з приводу   здійснення страховиком суми страхового  відшкодування  у вказаному  розмірі  матеріали справи не  містять.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 цього Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Відповідно  до  Звіту № 5905 від  24.04.2017,  вартість  відновлювального ремонту КТЗ  Land Rover, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , станом на  24.04.2017,  складає  28 646,26 грн, з яких:  вартість ремонто-відновлювальних робіт  - 8 015 грн; вартість  необхідних  для  ремонту  матеріалів -  3 107,99  грн; вартість  складових, що  підлягають  заміні  під час ремонту  - 17 523,27  грн;  коефіцієнт фізичного  зносу - 0,7.
Звертаючись  з позовом  до  ОСОБА_2    позивач посилався на  те, що  для відновлення  пошкодженого  автомобіля   ним фактично  витрачено  кошти  у розмірі  43 606 грн  згідно   рахунку на оплату  покупцеві №4  від 03.01.2018  ФОП  ОСОБА_4 (а.с.29).
Відповідно  до  вказаного  рахунку,   вартість  матеріалів   для  фарбування  становить            3 700  грн,  вартість   складових, що  підлягають  заміні  - 23 106 грн,   вартість  ремонтно-відновлювальних робіт -  16 800  грн.
Доказів  звернення  позивача до  страховика  з  вимогою  про здійснення відшкодування фактичних витрат, пов`язаних  з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу матеріали справи не  містять.
Колегія суддів  погоджується  з доводами апеляційної  скарги в тій частині, що   з урахуванням   п.п.8.2  Методики товарознавчої експертизи  та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої  наказом  Міністерства юстиції  України та Фонду  державного  майна  України 24.11.2003  №142/5/2092,  вартість  відновлювального  ремонту КТЗ  Land Rover, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , з урахуванням  значення  коефіцієнту фізичного  зносу,  враховуючи фактично  понесені  позивачем  витрати  по ремонту,     становитиме 27 431,80 грн ( 16 800 грн +3700  грн+ 23 106  грн х(1-0,7)).
З огляду  на  викладене,  різниця між  фактичною вартістю  ремонту з урахуванням  необхідності заміни пошкоджених  внаслідок   ДТП  деталей на  нові (без урахування коефіцієнта фізичного  зносу)  та страховим відшкодуванням у розмірі   вартості відновлювального  ремонту  пошкодженого   автомобіля  з урахуванням  значення  коефіцієнту фізичного  зносу деталей становить 16 174,20 грн (43 606  грн - 27 431,80 грн).
Суд  першої інстанції вказаного не  врахував та дійшов  помилкового  висновку  щодо   визначення розміру   відповідальності   винної  у ДТП  особи  в сумі, що  перевищує  16674,20 грн, оскільки  вказані вимоги пред`явлено  до  неналежного відповідача.
Враховуючи  викладене, рішення  суду  першої інстанції    у вказаній частині  підлягає  скасуванню   з  ухваленням  нового  рішення  про  часткове  задоволення  позову. 
З урахуванням   розміру   франшизи - 500  грн,  яка не  відшкодовуються  страховиком,  з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 підлягає   стягненню   різниця   між   фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням),  що  становить   16 674,20 грн  ( 43 606 грн -27 431,80  грн  +500  грн).
З огляду  на  ту обставину,  що  позовних вимог  до  ПрАТ "АСК  "ОМЕГА"   по справі не заявлено, правові підстави для  стягнення  залишку  невиплаченого страхового  відшкодування  з вказаної  особи  відсутні.   
Колегія суддів  також не погоджується  з рішенням  суду першої  інстанції  в частині доведеності позовних вимог  щодо  понесення  позивачем  витрат  за дефектовку автомобіля   в сумі 540 грн.
  На підтвердження  позовних вимог  у вказаній частині  позивачем  надано копію   Акта про надання  послуг  LA00000795 від 03.04.2017 ТОВ "Автоімпортс" (а.с.9).
Доказів  того,  що  вказані  послуги  були оплачені   позивачем, матеріали справи не  містять.
Колегія суддів  вважає,  що судом  першої інстанції  у вказаній  частині невірно  встановлені  обставини справи, що  мають значення  для справи,  висновки суду   не  відповідають  наданим сторонами  доказам,  що   у відповідності до  ч.1 ст.376  ЦПК  України є підставою  для  його  скасування  та ухвалення  нового  рішення  про  відмову у задоволенні  вказаних позовних вимог. 
Відповідно до   ч. 13 ст. 141 ЦПК України,   якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За частиною 1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи розмір  задоволених позовних  вимог (58,99%),  з  відповідача  на  користь   позивача  підлягають  стягненню  судові витрати за подання  позовної заяви  в сумі 377,34 грн.
Враховуючи розмір  задоволених вимог  по  апеляційній скарзі щодо  відповідача  ОСОБА_2  (100%),  з  позивача на   користь  відповідача  підлягають  стягненню  судові витрати  в сумі 960 грн  по сплаті судового  збору. 
Відповідно до   ч.10 ст.141   цього  Кодексу,  при частковому  задоволенні  позову, у випадку  покладення  судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру  задоволених позовних вимог, суд може  зобов`язати  сторону,  на яку  покладено  більшу суму  судових витрат, сплатити різницю   іншій стороні.  У  такому випадку   сторони звільняються  від обов`язку  сплачувати  одна  одній іншу  частину  судових витрат.  
З огляду  на  викладене,  з  позивача на  користь  відповідача ОСОБА_2   підлягають стягненню   судові витрати в сумі 582,66 грн (960 грн -377,34 грн)
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України  суд
 
                                                    Постановив: 
 
Апеляційну  скаргу  представника ОСОБА_2   - адвоката Чайковської  Л.Б.   задовольнити частково.
Заочне рішення Дарницького  районного  суду  м. Києва   від  11 березня  2019  року   в частині   стягнення  з ОСОБА_2   матеріальної шкоди  в сумі 28 266  грн  03  коп.  Ухвалити в цій частині  нове рішення  про  часткове задоволення  позову. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  реєстраційний номер  облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1   заподіяну  матеріальну шкоду в сумі 16 674,20 грн.  
Заочне рішення Дарницького  районного  суду  м. Києва   від  11 березня  2019  року   в частині судових витрат змінити.
Стягнути  з   ОСОБА_1 на  користь   ОСОБА_2 судові витрати в сумі 582,66 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню  в касаційному порядку  не  підлягає. 
 
Суддя-доповідач:                                                   Г. М.  Кирилюк 
            
Судді:                                                                      І. М.  Рейнарт 
 
                                                                                 Т. А. Семенюк