Постанова 
Іменем України
 
30 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 686/15863/16-ц
провадження № 61-13562св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С.  (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі - відділ капітального будівництва Управління МВС України                   в Хмельницькій області в особі голови ліквідаційної комісії Пилипчука Сергія Петровича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
треті особи - закрите акціонерне товариство Ярмолинецький «Агробуд», Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області, державний реєстратор Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Овчинникова Наталія Вікторівна, державний реєстратор  приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Гусєва Людмила Василівна,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року                у складі судді Логінової С. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 червня 2019 року у складі колегії суддів: Грох Л. М.,          Костенка А. М., Спірідонової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу капітального будівництва Управління МВС України в Хмельницькій області   в особі голови ліквідаційної комісії Пилипчука С. П., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд», Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області, державний реєстратор Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Овчинникова Н. В., державний реєстратор  приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Гусєва Л. В., в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
1) визнати недійсним додаток № 1 до договору № 4/1025-05 від 14 вересня 2005 року на дольову участь в будівництві житлового будинку                                 на АДРЕСА_1 від 21 серпня 2014 року, укладений між відділом капітального будівництва УМВС України                             в Хмельницькій області та ОСОБА_2 ;
2) визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 жовтня 2014 року індексний номер 16587785 на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;
3) визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно номер 28305935 від 20 жовтня 2014 року на квартиру АДРЕСА_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_2 ;
4) визнати недійсним договір дарування від 10 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Гусєвою Л. В.;
5) визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 серпня 2015 року індексний номер 23545697                          на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ;
6) визнати за собою право на реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
 
Позов мотивований тим, що 28 жовтня 2003 року між ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» та відділом капітального будівництва Управління МВС України              в Хмельницькій області (далі - ВКБ УМВС України в Хмельницькій області) укладений договір підряду №1/552-03.
Відповідно до п. 2.1 даного договору замовник в особі ВКБ УМВС України              в Хмельницькій області доручив Генпідряднику в особі ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» виконання генпідрядних робіт на будівництву декількох будинків, в тому числі будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1                      (на даний час АДРЕСА_1) у м. Хмельницькому .
Умовами даного договору передбачено, що ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» до підписання договору отримав фінансування на частину площі житла, яку мав побудувати (п. 3.1. договору), а інша площа повинна бути профінансована додатково (п. 3.2. договору).
Відповідно до п. 3.2. вказаного договору у випадку, якщо замовник не має змоги профінансувати генпідряднику роботи, він надає право реалізації цих квартир, що обумовлюється додатковими угодами.
На виконання цієї умови договору сторонами підписані додатки до договору №№ 1, 2 та акти розмежування квартир в 120-ти квартирному будинку                 на АДРЕСА_1 .
27 вересня 2005 року між позивачем та ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» укладений договір на дольову участь у будівництві житлового будинку                  АДРЕСА_1 .
Свої зобов`язання за договором на дольову участь у будівництві житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 виконав належно.
В подальшому між ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» та ВКБ УМВС України                  в Хмельницькій області виник спір щодо виконання кожним із них договірних зобов`язань.
ВКБ УМВС України в Хмельницькій області 14 вересня 2005 року уклав           з ОСОБА_2 договір на дольову участь №4/1025-05 і в подальшому               21 серпня 2014 року до вказаного договору укладений додаток № 1.
За вказаним договором ВКБ УМВС України в Хмельницькій області відчужило ОСОБА_2 належні позивачеві майнові права на квартиру      АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 спірну квартиру відчужила ОСОБА_3 на підставі договору дарування № 2258 від 10 серпня 2015 року.
ОСОБА_4  не має можливості зареєструвати своє право власності на квартиру, яке є похідним та складовою майнових прав, належних йому за договором на дольову участь у будівництві від 27 вересня 2005 року                   у зв`язку з чим просив задовольнити позов.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від               28 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Суд першої інстанції виходив з того, що відчуження об`єкта будівництва або його частини є виключно правом замовника будівництва - ВКБ УМВС України в Хмельницькій області. Між замовником та генпідрядником ЗАТ Ярмолинецькому «Агробуд» не було укладено жодних угод, які б надавали право останньому на реалізацію квартир у цьому будинку, тому замовник на законних підставах уклав договір з ОСОБА_2 , якій передав майнові права на спірну квартиру, а остання після виконання умов договору та завершення будівництва оформила право власності на спірну квартиру                    і в подальшому її відчужила.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року залишено без змін.
 
Апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.
 
Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 не набув майнових прав на спірну квартиру, оскільки ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» належним чином не виконав свої зобов`язання за договором підряду щодо будівництва                    120-квартирного будинку на АДРЕСА_1 та за договором на дольову участь у будівництві вказаного будинку.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення суду першої інстанції та апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що відчуження об`єкта будівництва або його частини є виключним правом замовника - ВКБ УМВС України                       в Хмельницькій області спростовується умовами договору підряду                         № 1/552-03 від 28 жовтня 2003 року, актами розмежування квартир, рішенням Хмельницького міськрайоного суду від 17 вересня 2010 року.
Апеляційний суд сформував інший висновок, ніж суд першої інстанції, щодо невиконання ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд»  своїх зобов`язань за договором підряду та договором на дольову участь у будівництві житлового будинку АДРЕСА_1 , при цьому апеляційний суд не дослідив в якій саме мірі вони не виконані.
Також зазначає про наявність аналогічного спору, що був вирішений судами інакше.
Крім цього, посилається на те, що апеляційний суд помилково виходив              з того, що в нього відсутнє захищене судом права на пайову участь                     у будівництві квартири, враховуючи рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 червня 2012 року, яким в задоволенні відповідних вимог відмовлено, оскільки цим же рішенням встановлено дійсність договору пайової участі.
 
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу та узагальнення їх доводів
 
У серпні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшли відзиви            ОСОБА_3 та ВКБ УМВС України в Хмельницькій області, у яких вони просять відмовити в задоволенні касаційної скарги.
 
ОСОБА_3 посилається на те, що він правомірно отримав спірну квартиру в дар та самі доводи касаційної скарги є безпідставними.
 
ВКБ УМВС України в Хмельницькій області посилається на те, що укладання договору на будівництво вказаної квартири між ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» та позивачем не погоджувалося замовником будівництва.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2019 року відкрито провадження                 у справі та витребувано її з суду першої інстанції.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції                    у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У серпня 2019 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
28 жовтня 2003 року між Управлінням МВС України в Хмельницькій області ВКБ УМВС України в Хмельницькій області (замовником) та ЗAT Ярмолинецький «Агробуд» (генпідрядник) укладений договір підряду №1/552-03 на будівництву житлових будинків у м. Хмельницькому.
 
Між ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» та ВКБ УМВС України в Хмельницькій області підписаний акт розмежування квартир в 120-ти квартирному будинку, який знаходиться на АДРЕСА_1 та визначено, які квартири інвестує ВКБ УМВСУ в Хмельницькій області та які інвестує                   ЗАТ «Ярмолинецький Агробуд».
 
27 вересня 2005 року між ОСОБА_4 та ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» укладений договір на дольову участь у будівництві житлового будинку АДРЕСА_1 .
 
Відповідно до пункту 2 зазначеного договору ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» зобов`язався по закінченню спорудження будинку та здачі його                               в експлуатацію передати ОСОБА_1 у власність спірну квартиру протягом 90 днів та надати всі необхідні документи на неї.
 
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 18 липня 2012 року              у справі № 2/2218/2086/11 за позовом ОСОБА_4 та інших до ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд», ВКБ УМВС України в Хмельницькій області про визнання права на пайову участь у будівництві квартири, зобов`язання вчинити дії, частково скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 червня 2012 року, зобов`язано ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» завершити будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 та здати його в експлуатацію.
 
ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд»  свої зобов`язання щодо завершення будівництва 120-ти квартирного будинку на АДРЕСА_1 не виконав.
 
Постановою Господарського суду Хмельницької області від 07 липня               2014 року ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено особу-ліквідатора.
 
У грудні 2013 року між ВКБ УМВС України в Хмельницькій області та  будівельною організацією ПАТ Фірма «Хмельницькбуд» укладений договір на відшкодування витрат на добудову будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого ПАТ Фірма «Хмельницькбуд» взяла на себе зобов`язання по добудові вказаного житлового будинку.
 
Згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Хмельницькій області 12 вересня 2014 року,                      120-квартирний житловий будинок ( І черга будівництва) на АДРЕСА_1 визнано закінченим будівництвом та готовим до експлуатації; генеральними підрядниками вказано ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» і ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд».
 
Договірні зобов`язання між ОСОБА_4 та ВКБ УМВСУ                              в Хмельницькій області відсутні.
 
14 вересня 2005 року між ВКБ УМВС України в Хмельницькій області                        та ОСОБА_2 укладений договір №4/1025-05 на дольову участь                     в будівництві житлового будинку на АДРЕСА_1 .
 
21 серпня 2014 року між ВКБ УМВС України в Хмельницькій області та ОСОБА_2 укладений додаток № 1 до цього договору, відповідно до п. 1.1 якого предметом договору є фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1 .
 
На підставі рішення державного реєстратора (індексний номер 16587785) від 20 жовтня 2014 року зареєстровано право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 28305935 від 20 жовтня 2014 року.
 
Вказану квартиру ОСОБА_2 відчужила ОСОБА_3 на підставі договору дарування № 2258 від 10 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Гусєвою Л. В.
 
Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 23545697 від 10 серпня 2015 року право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 .
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи                      в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
 
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема,                є договори та інші правочини.
 
Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
 
У статті 876 ЦК України передбачено, що власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.
 
Згідно з частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які                   є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
 
Відповідно до вимог статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.
 
Відповідно до частини 2 статті 719 ЦК України договір нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до вимог частини 1 статті 722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.
 
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
 
Згідно частини першої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
 
Апеляційний суд правильно зазначив, що ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд» взятих на себе зобов`язань за договором дольової участі в будівництві житлового будинку від 27 вересня 2005 року, укладеним                                            з ОСОБА_4 , і за договором підряду № 1/552-03 від 28 жовтня                2003 року, укладеним з ВКБ УМВС України в Хмельницькій області, в частині будівництва 120-квартирного будинку на АДРЕСА_1 не виконав.
 
Водночас рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 червня               2012 року у справі № 2/2218/2086/11 відмовлено у позові ОСОБА_4 та інших до ЗАТ Ярмолинецький «Агробуд», ВКБ УМВС України                                  в Хмельницькій області про визнання права на пайову участь у будівництві квартири, рішення в цій частині залишено без змін рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 18 липня 2012 року.
 
Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що позивач не набув майнових прав на спірну квартиру, а отже, укладення оспорюваних угод та реєстрація права власності на квартиру за відповідачами не призвели до порушення його права.
 
Посилання ОСОБА_1 на те, що судами не з`ясовано в якій мірі ЗАТ Ярмолецький «Агробуд» не виконало свої договірні зобов`язання, за кошти якого пайовика побудована спірна квартира в даному випадку не мають жодного правового значення, оскільки судами встановлений сам факт неналежного виконання зобов`язань і, як наслідок, відсутності майнових прав на спірну квартиру за позивачем.
 
Доводи касаційної скарги, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики не відповідають дійсності, враховуючи наступне.
 
ОСОБА_1 посилається, як він вважає, на аналогічний спір у справі                  № 686/22910/14-ц, який було вирішений судами інакше, однак при ухваленні судових рішень в зазначеній справі взято до уваги, зокрема, наявність преюдиційного факту щодо визнання за позивачем майнових права на об`єкт інвестування.
 
В цій же справі встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 червня 2012 року у справі №2/2218/2086/11 у визнанні, зокрема за ОСОБА_1 майнових права на об`єкт інвестування відмовлено, вказаним рішенням визнана дійсність цього договору пайової участі, за яким, як встановлено судовим рішенням, ЗАТ Ярмолецький «Агробуд» не виконало свої зобов`язання.
 
З урахуванням зазначених норм права та встановлених обставин, суди дійшли вірного висновку про необґрунтованість заявлених вимог.
 
Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника                            з висновками судів щодо їх оцінки.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях,                      з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо  подання обґрунтування, що випливає зі                    статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ,                                      від 18 липня 2006 року).
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанції - без змін.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від                  28 вересня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від               05 червня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	В. С. Жданова  	
 	В. М. Ігнатенко  	
 	В. О. Кузнєцов