Справа № 450/1207/20                                Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 33/811/1109/20                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Львів

Суддя Львівського апеляційного суду Белена А.В.,
за участю:
особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності – ОСОБА_1 ,
представника -адвоката Гарасиміва Б.І.,
представника адвоката Микуш Д.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Пустомитівського районного суду від 12.06.2020 відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

закрито провадження в адміністративній справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього.
Згідно з протоколом серії ОБ № 027386 від 09 квітня 2020 року водій ОСОБА_1 , 09 квітня 2020 року о 12 год. 30 хв., керуючи екскаватором марки «Вольво» номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Весняній, буд. 1, в с. Муроване Пустомитівського району Львівської області, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою і станом транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «Б», 13.1 ПДР, та наїхав на уламки бетону, які відбилися від гусениці екскаватора та пошкодили бетонну огорожу. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
На дану постанову ОСОБА_2 , як потерпіла, подала апеляційну скаргу в якій просить поновити їй строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Строк апеляційного оскарження пропустила, оскільки про існування даної постанови довідалася лише 07.07.2020 від свого адвоката після його ознайомлення з матеріалами справи.
Апелянт покликається, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, так як зі справи вбачається, що пошкодження бетонного паркану сталося внаслідок наїзду ОСОБА_1 на уламки бетон, що перебували на проїжджій частині, а не у зв`язку з недотриманням ним безпечного інтервалу, його неуважністю, не стеженням за дорогою, обстановкою, станом транспортного засобу. 
Апелянт наголошує, що рухаючись по вузькій дорозі саме недотримання ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не стеження за дорожньою обстановкою сприяло наїзду на бетон, на якому стоїть огорожа. Від цього наїзду пошкодився і бетон і огорожа, яка похилилася.
Апелянт ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про розгляд справи, однак через старший вік прибути в суд не змогла, її представник не заперечував проти подальшого розгляду у її відсутність. 
Заслухавши пояснення представника апелянта – адвоката Микуша Д.М., на підтримку апеляційної скарги та її задоволення, думку ОСОБА_1 та його представника- адвоката Гарасиміва Б.І., які наполягали, що судом першої інстанції було детально досліджено матеріали справи і в діях ОСОБА_1 не підтвердилося порушення вимог п.2.3-б, 13.1 ПДР, а тому просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, зокрема і щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Представник апелянта – адвокат Микуш Д.М. в суді апеляційної інстанції наполягав, що через те, що великогабаритний транспортний засіб заїхав на вузьку сільську дорогу і відповідно не дотримувався вимог ПДР щодо проїзду такою дорогою, тобто не врахував ширини дороги та відстані від екскаватора до огорожі помешкання ОСОБА_2 , через що наїхав на бетонні уламки, які відскочивши від екскаватора пробили в огорожі діру, і зі слів доньки власниці, пошкодили 16 м огорожі. Адвокат Микуш Д.М. також зазначав, що екскаватор розхитувало, через що він і порушив огорожу житла. Однак не підтвердив, що через такі дії ТЗ було пошкоджено і огорожу з протилежної сторони. Фото чи відео підтвердження стану дороги біля будівлі ОСОБА_2 , стану огорожі на момент спричинення ймовірного пошкодження стороною апелянта суду першої чи апеляційної інстанції надано не було.
У суді апеляційної інстанції в якості свідка був допитаний ОСОБА_3 , який керував проїздом екскаватора під керуванням ОСОБА_1 у с. Муроване по вул. Весняній. Екскаватор був залучений до роботи по очистці ровів на даній вулиці і замовником був голова селищної ради. Тобто, екскаватор по вул.. Весняній рухався не самовільно, а по необхідності. У екскаватора гусениці 70 см ширини і даний транспорт не могло розхитувати. Ширина дороги 3,50 м, а ширина екскаватора 3,10 м , тобто по 20 см було від екскаватора до огорожі помешкань з кожної сторони. Швидкість у нього 5-6 км/год. Як від екскаварота щось відскочило і попало в огорожу він не бачив. Лише через окрик онука власниці майна вони довідалися про можливе пошкодження, але нічого не підтверджували, сказали, що необхідно чекати власника екскаватора для з`ясування обставин.
ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення пункти правил дорожнього руху ним порушено не було і суд першої інстанції це в повній мірі дослідив. Вимоги апелянта не стосуються зазначеного в протоколі і нічим не підтверджено. Зазначає, що якби його екскаватор зачепив огорожу, то він би завалився, а так в заборі є дірка бід бетонної глиби, подібної до цеглини, але цільної. Бетонними уламками мешканці ґрунтову дорогу підсипають, щоб в дощову погоду не порозмивало її. 
Таким чином висновок судді суду першої інстанції щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції. Жодні обставини справи не свідчать про те, що  ОСОБА_1  був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою чи відповідно не реагував на її зміну.
Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених доказів у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції. 
Неповнота з`ясування обставин, на яку покликається апелянт, усунута при апеляційному перегляді справи, шляхом надання можливості стороном надати суду свої обґрунтування та бути присутнім в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особисто або за участю представника. 
Враховуючи зазначене вище апеляційний суд вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 необгрунтованою.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд –

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.06.2020, щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В. Белена