УХВАЛА
 
06 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа №  756/16374/16-ц
провадження № 61-2937св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство», треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Київська міська рада, про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року 
у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент земельних ресурсів), Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
 
Рішенням  Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року позов задоволено частково: зобов`язано Департамент земельних ресурсів привести відомості міського земельного кадастру у відповідність до відомостей Державного земельного кадастру в частині віднесення земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:78:261:0001) до земель сільськогосподарського призначення (ведення індивідуального садівництва), якою володіють 
та користуються ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
 
Визнано дії посадових осіб Департаменту земельних ресурсів щодо відмови 
в наданні ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:78:261:0001) для індивідуального садівництва незаконними.
 
Зобов`язано КП «Святошинське лісопаркове господарство» привести 
у відповідність документи КП «Святошинське лісопаркове господарство» 
до відомостей Державного земельного кадастру в частині віднесення земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:78:261:0001) до земель сільськогосподарського призначення (ведення індивідуального садівництва), якою володіють та користуються ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
 
У решті позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року  скасовано, прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 
11 лютого 2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року скасувати й залишити в силі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України) та на порушення апеляційним судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

 
Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано з Оболонського районного суду 
м. Києва цивільну справу  № 756/16374/16-ц за позовом ОСОБА_1 
та ОСОБА_2 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство», треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Київська міська рада, про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
 
Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 
та ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду 
від 15 січня 2020 року.
 
Відповідно до пунктів 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального 
та процесуального права.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство», треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Київська міська рада, про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                     В. М. Коротун
 
                                                                                                     М. Є. Червинська