П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
12 серпня 2020  року                                                                              м. Київ
                                                                                              Справа №752/11156/18
 
Резолютивна частина постанови оголошена 12 серпня 2020 року
Повний текст постанови складено 13 серпня 2020 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи:               позивач         ОСОБА_1 
відповідачі  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
                                   третя особа  приватний нотаріус Київського міського                                                                              нотаріального округу Кравець Наталія                                                                                             Володимирівна
 
Справа №752/11156/18	 	 	
№ апеляційного провадження:22-ц/824/6530/2020	 	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.	 	
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухваленого у складі судді Плахотнюк К.Г. 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Наталія Володимирівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
 
В С Т А Н О В И В:
04 червня 2018 року  ОСОБА_1  звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , який був зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично вони разом проживали у АДРЕСА_2 , садове товариство «Лісне». Шлюб між нею та чоловіком було зареєстровано 30.04.2005 року.
Зазначений будинок було побудовано під час шлюбу та за спільні кошти, допомоги зі сторони дітей чоловіка не отримували.
Смерть чоловіка вплинула на її фізичний та психологічний стан. Під час хвороби чоловіка постійно доглядала за ним, стан його здоров`я потребував постійного нагляду та сторонньої допомоги. Відносини між ними за час шлюбу були надзвичайно теплими і доброзичливими, чоловік був головною людиною у її житті, завжди підтримував, його передчасна смерть викликала у неї глибоку і затяжну депресію, вона могла тижнями не виходити з будинку. Підтвердити зазначені обставини можуть їх сусіди – ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були свідками їх подружнього життя та її важкого стану після смерті чоловіка.
Крім того, організацією поховання чоловіка теж займалася виключно вона, про що свідчать додані до позову копії договорів та квитанцій.
Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, спадкову справу за № 61505362 заведено 06 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В.
Окрім неї, спадкоємцями майна померлого є дочки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
До складу спадщини входить житловий будинок у АДРЕСА_2 , садове товариство «Лісне».
Про обов`язок звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк дізналася лише 17.05.2018 року при зверненні до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В.
24 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В. відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини з підстав пропуску шестимісячного строку та за відсутності згоди інших спадкоємців.
Зі спливом зазначеного строку відповідачки повідомили, що мають намір виселити її із їх з чоловіком будинку.
Стосунки між нею та дочками покійного чоловіка не склалися з самого початку, останній часто захищав її від образ зі сторони його дітей.
Однак, була впевнена, що звертатися до нотаріуса їй не потрібно, оскільки після смерті чоловіка продовжує проживати у будинку, оплачує комунальні послуги, дбає про будинок, хоча і зареєстрована за іншою адресою.
Строк для прийняття спадщини пропустила у зв`язку з тим, що перебувала у важкій, затяжній формі депресії у зв`язку з втратою чоловіка, взагалі не мала бажання жити.
Просила визначити їй додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку , для подання заяви про прийняття спадщини – задоволено.
Встановлено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 – три місяці після набрання рішенням суду законної сили.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Кісілевич О.М. підтримали доводи апеляційної скарги.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Лень Р.В. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
            Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2005 року (а.с. 13)
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с. 14).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_2 , садове товариство «Лісне» (а.с. 24-29, 46)
06 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В. заведено спадкову справу № 16/2017 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Заяву про прийняття спадщини подали дочки померлого – ОСОБА_2 , ОСОБА_8 (а.с. 7).
Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В. вих. № 48/02-14 від 24 травня 2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини (а.с. 5-6).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивачкою зазначено, що строк для прийняття спадщини пропустила у зв`язку з тим, що була впевнена, що звертатися до нотаріуса їй не потрібно, оскільки після смерті чоловіка продовжує проживати у будинку, оплачує комунальні послуги, дбає про будинок. Крім того, перебувала у важкій, затяжній формі депресії у зв`язку з втратою чоловіка, взагалі не мала бажання жити. Смерть чоловіка вплинула на її фізичний та психологічний стан. Під час хвороби чоловіка постійно доглядала за ним, стан його здоров`я потребував постійного нагляду та сторонньої допомоги. Відносини між ними за час шлюбу були надзвичайно теплими і доброзичливими, чоловік був головною людиною у її житті, завжди підтримував.
За даними довідки № 11 виданої 22.10.2017 року ОСОБА_1 головою правління садового товариства «Лісне», остання постійно мешкала з чоловіком ОСОБА_4 в садовому товаристві «Лісне» по АДРЕСА_2 та вели сумісне господарство з 30.04.2005 року по день смерті чоловіка (а.с. 43).
Додані до матеріалів справи договір-замовлення № 8.87177К на організацію та проведення поховання від 12.10.2017 року, договір-замовлення № 1.15456К на організацію та проведення поховання від 23.10.2017 року, квитанції, накладна, свідоцтво на поховання, видане ОСОБА_1 23.10.2017 року свідчать про те, що похованням ОСОБА_4 займалася саме його дружина, яка є позивачкою у справі (а.с. 15-16, 17-18, 19, 20, 21, 22, 23).
Крім того, 24.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 106, 107).
У судовому засіданні позивачка вказала, що для призначення пенсії з підстав втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вона вчасно звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві, оскільки їй порадили це зробити в військовому комісаріаті.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач ОСОБА_1 пропустила строк для подання нею заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки судом встановлено, що після смерті чоловіка вона перебувала у стані важкої депресії. Крім того, позивачка проживає станом на теперішній час у будинку АДРЕСА_2 , садове товариство «Лісне», несе витрати по утриманню будинку, а покази свідків та додані до позову докази, дають підстави для висновку про те, що саме позивачка займалася лікуванням та похованням померлого чоловіка ОСОБА_4 .
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.
Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог  позивача, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.           
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2  – залишити без задоволення. 
Рішення Голосіївського  районного суду м. Києва від 28 січня  2020 року залишити без змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
            
Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                             Л.Д. Поливач
 
                                                                       О.І. Шкоріна