КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 366/2116/19                                                                        Головуючий у І інстанції Тетервак Н.А.
Провадження № 22-ц/824/4411/2020                                                 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
08 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,
за участі секретаря Тимошевської С.І.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішення Іванківського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
 
УСТАНОВИВ:
 
у серпні 2019 року АТ «Укрсоцбанк» через свого представника - адвоката Чирва В.Г. звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначали, що 13.07.2012 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (з 26.04.2018 року - АТ «Укрсоцбанк») та громадянка ОСОБА_1 уклали Договір кредиту №009АІ10120713001 на купівлю автотранспортних засобів.
Відповідно до п. 1.1. ст. 1 Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 60 690, 00 грн. зі сплатою процентів в розмірі, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Окрім цього, 13.07.2012 року між Позивачем та ОСОБА_2 (далі текстом - «Поручитель»/ «Відповідач-2») було укладено Договір поруки № 009АІ10120713001-ПС, відповідно до умов якого, Поручитель зобов`язується перед Кредитором солідарно відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору, укладеного між Кредитором та Позичальником.
Договором поруки визначено, що Поручитель ознайомлений з умовами Договору кредиту, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має.
Свої зобов`язання за Кредитним договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши грошові кошти Позичальникові, у сумі, яка була погоджена сторонами під час укладання Кредитного договору.
Відповідно до п. 1.1.1. ст. 1 Кредитного договору, сторонами визначено графік погашення заборгованості за кредитом до 13 числа (включно) кожного місяця, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом до 12 липня 2019 року (включно).
У порушення умов Кредитного договору, позичальник ОСОБА_1  зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 13.07.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 142 225, 60 грн., що складається з:
- заборгованість за кредитом - 48 407, 50 грн.;
- заборгованість за відсотками - 52 673, 60 грн.;
- пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 15 769, 82 грн.;
- пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 17 427, 27 грн.;
- розмір інфляційних витрат за кредитом - 3 767, 87 грн.;
- розмір інфляційних витрат за відсотками - 4 179, 54 грн.
На підставі викладеного позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість у вищевказаному розмірі, а також суму сплаченого судового збору.
Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1  та ОСОБА_2  на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №009АІ10120713001 від 13.07.2012 року в сумі 109 028 грн. 51 коп., яка складається з наступного:
-48 407,50 грн.- заборгованість за кредитом;
-52 673,60 грн.-заборгованість за відсотками;
-3 767,87 грн.-інфляційні витрати за кредитом;
-4 179,54 грн.- інфляційні витрати за відсотками, а також судові витрати в сумі 1635 грн. 43 коп.В решті позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні заявленого позову відмовити у повному обсязі. Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначили, що ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції не врахував доводів, викладених відповідачами у відзиві на позов, зокрема щодо пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду із даним позовом. Зазначають, що відзив на позов було ними подано з порушенням терміну, передбаченого діючим законодавством, у зв`язку зі складністю даної цивільної справи, неможливістю самостійно підготувати належні документи та відсутністю професійних знань.
Звертають увагу апеляційного суду на ту обставину, що кредитор, реалізуючи своє право на дострокове стягнення заборгованості по Кредитному договору змінив строк виконання зобов`язання, звернувшись 20.04.2015 року до Іванківського районного суду Київської області із позовом до тих самих відповідачів ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) з тих же підстав про солідарне стягнення заборгованості в повному обсязі. За даним позовом судом було відкрито провадження у справі №366/1073/15-ц, однак ухвалою суду від 16 жовтня 2015 року позов залишено без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин.
З указаного часу, на думку апелянтів, і слід рахувати строк позовної давності, про що відповідачами було заявлено у суді першої інстанції як письмово - у поданому відзиві на позовну заяву, так і усно в судовому засіданні.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Гречківського Євгена Леонідовича про заміну позивача у даній справі. Залучено Акціонерне товариство «Альфа - Банк» до участі у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк».
В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 та представник відповідачів - ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.
Представник АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України, апеляційний суд визнав можливим розгляд справи за відсутності представника позивача.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.
Згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 липня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту № 009АІ10120713001 на купівлю автотранспортних засобів. Предметом договору є надання кредитором позичальнику грошових коштів  на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності і цільового характеру використання в сумі 60 690,00 гривень зі сплатою процентів в розмірі, порядку та на умовах, визначених цим договором.
За умовами п.1.1.1 Договору сторонами визначено порядок погашення кредиту: щомісячно до 13 числа (включно) кожного місяця, починаючи з серпня 2012 року, сплата становить 722,80 грн.
Кінцевий строк погашення кредиту: липень 2019 року.
Одночасно з укладенням цього Договору, з метою забезпечення сплати страхових платежів за договором страхування, передбачених п.3.3.3. цього Договору, з Позичальником укладається договір про надання відновлювальної кредитної лінії (на сплату страхових платежів) №0090038151NSURANCEI від 13 липня 2012 року, надалі по тексту «Додатковий договір».
Відповідно до п.1.3Договору, в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, Сторони укладають:
1.3.1 з ОСОБА_1 Договір застави Транспортного засобу визначеного п.1.1 цього Договору заставною вартістю                                        86 700,00грн., який також забезпечує виконання зобов`язань Позичальника за Додатковим договором.
Крім того, 13 липня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк», як Кредитором, ОСОБА_1 , як Позичальником, та ОСОБА_2 , як Поручителем, укладено Договір поруки №009АІ10120713001-ПОР відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів та користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту, за купівлю автотранспортних засобів №009АІ10120713001 від 13 липня 2012 року.(а.с. 15).
Судом першої інстанції встановлено також, що в порушення умов Кредитного договору, ОСОБА_1 своїх зобов`язань належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 13.07.2019 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 142 225,60 грн., яка складається з:
- заборгованості по кредиту - 48 407,50 грн.;
- заборгованості по відсоткам - 52 673,60 грн.;
- пені за несвоєчасне повернення кредиту - 15 769,82 грн.;
- пені за несвоєчасне повернення відсотків - 17 427,27 грн.;
- інфляційних витрат по кредиту - 3 767,87 грн.;
- інфляційних витрат по відсоткам - 4 179,54 грн.
Згідно із наданим позивачем Розрахунком вимог банку у зв`язку із неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором № № 009АІ10120713001, останній платіж на погашення кредитної заборгованості відповідачем ОСОБА_1 здійснено 16.12.2013 року.
У письмовому відзиві на позов, який направлено відповідачами на адресу суду першої інстанції 19 листопада 2019 року, останні заперечували проти задоволення позовних вимог та просили суд застосувати до позовних вимог, заявлених АТ «Укрсоцбанк» вимоги законодавства про позовну давність.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції письмовий відзив відповідачів не прийняв, як такий, що поданий з порушенням процесуальних строків.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених банком вимог в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 48 407,50 грн., заборгованості за відсотками - 52673,40 грн. та інфляційних витрат за кредитом та відсотками.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак, вважає, що судом першої інстанції належним чином не перевірено доводів відповідачів про застосування вимог закону щодо строку позовної давності по цим вимогам.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За обставинами справи встановлено, що ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 60 690,00 гривень та зобов`язалася погасити кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами у строк до липня 2019 року відповідно до графіку погашення кредиту. З графіку погашення кредиту вбачається, що сторони погодили сплату кредиту, процентів за користування кредитом та комісії шляхом внесення позичальником щомісячних ануїтентних платежів. Ануїтентний щомісячний платіж включав у себе тіло кредиту, проценти за користування кредитом та комісію. Проте, позичальник останній платіж здійснив у у грудні 2013 року та надалі будь - яких платежів на погашення кредиту не вносив.
З матеріалів справи також вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк», реалізуючи своє право на дострокове стягнення заборгованості по Кредитному договору змінив строк виконання зобов`язання, звернувшись 20.04.2015 року до Іванківського районного суду Київської області із позовом до тих самих відповідачів ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) з тих же підстав про дострокове солідарне стягнення заборгованості в повному обсязі (заборгованості по кредиту, заборгованості по відсоткам, пені та інфляційних витрат). 
За даним позовом судом було відкрито провадження у справі №366/1073/15-ц, однак ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року позов залишено без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин. (а.с. 72-77)
Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.
Згідно з п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.
Початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).
Відповідно до положень чч. 2-3 статті 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.
Аналіз зазначених норм цивільного законодавства дозволяє зробити висновок про те, що пред`явивши позов про стягнення заборгованості (простроченої і строкової, пені, інфляційних втрат) ПАТ «Укрсоцбанк» фактично змінив термін виконання зобов`язання за Кредитним договором, і саме з 20 квітня 2015 року (день пред`явлення позову) розпочався перебіг позовної давності для пред`явлення вимог до відповідачів.
Згідно положень частини 1 статті 265 ЦПК України, цей строк не переривався і не був зупинений у зв`язку залишенням позову ПАТ «Укрсоцбанк» без розгляду ухвалою суду від 16 жовтня 2015 року, а відповідно закінчився він 21 квітня 2018 року, в той час як із даним позовом АТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду лише 30 серпня 2019 року.
При цьому, звертаючись до суду із даним позовом, АТ «Укрсоцбанк» у своєму позову не зазначив поважних причин для пропуску такого строку.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що письмовий відзив на позовну заяву відповідачами подано із порушенням строку, визначеного судом в ухвалі про відкриття провадження по справі.
В той же час, судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідачів про застосування строку позовної давності, які були заявлені відповідачем ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_5 усно в судовому засіданні 29 листопада 2019 року. 
За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. 
При цьому законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності.
Відповідно до частини першої статті 43 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, мають, зокрема, право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.
Згідно зі статтею 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.
Відтак заяву про сплив позовної давності може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання письмового чи усного, що відповідає вимогам наведених статей процесуального законодавства.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 16 серпня 2017 року по цивільній справі 6-2667цс16.
За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо допущених судом порушень норм матеріального права, а саме не застосування судом положень статті 267 ЦК України, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог у зв`язку із застосуванням строку позовної давності.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК Україниякщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на користь  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі по 1227,00 грн. кожній.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2  - задовольнити.
Рішення Іванківського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року - скасувати. Ухвалити по справі нове рішення.
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», до  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1 227 (одну тисячу двісті двадцять сім) гривень кожній сплаченого ними судового збору за подання апеляційної скарги. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 09 липня 2020 року.
 
Реквізити сторін:
 
ПОЗИВАЧ: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 23494714
 
ВІДПОВІДАЧІ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 
 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 .

 
 
Суддя-доповідач                                                         Таргоній Д.О.
  
  Судді:                                                                          Голуб С.А.
                                                                                                                                                                                                                 Ігнатченко Н.В.