Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 757/19037/20-к	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/519/20	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2020 року	місто Київ	

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчої судді Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року у кримінальному провадженні №52016000000000380,

В С Т А Н О В И Л А:

До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора на ухвалу слідчої судді Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2020.
І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. 21.05.2020 слідча суддя Печерського районного суду м. Києва постановила ухвалу, якою скаргу захисника підозрюваних задовольнила частково та зобов`язала розглянути клопотання адвоката ОСОБА_6 від 05.05.2020 на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_8 від 17.04.2020 щодо відмови у задоволенні клопотання захисника про проведення повторного допиту свідка.
1.2. Своє рішення слідча суддя мотивувала тим, що: (1) до Офісу Генерального прокурора на ім`я Генерального прокурора подано скаргу на постанову прокурора САП ОСОБА_7 від 17.04.2020 про відмову у задоволенні клопотання захисника про проведення повторного допиту свідка у кримінальному провадженні №52016000000000380; (2) під час підготовки до розгляду скарги та вирішення заявлених вимог, сторона обвинувачення не надала належних допустимих і достовірних доказів про розгляд Генеральним прокурором заявленого заявником клопотання від 05.05.2020 та надання на нього відповіді у порядку, встановленому ст. 220 КПК; (3) надані стороною захисту факти можуть свідчити про наявність в показах свідка ОСОБА_9 неточностей, які потребують додаткової перевірки показів свідка; (4) повторний або додатковий допит ОСОБА_9 у якості свідка, може мати суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні №52016000000000380.
ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги та заперечень.
2.1. В апеляційній скарзі прокурор просив: (1) поновити строк на апеляційне оскарження; (2) скасувати ухвалу слідчої судді Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2020 та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність Генерального прокурора щодо нездійснення процесуальних дій.
2.2. Свої вимоги особа, яка подала апеляційну скаргу, мотивує тим, що: (1) оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі прокурора та надійшла до САП 11.06.2020, через що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений як такий, що пропущений з поважних причин; (2) нагляд за додержанням законів у кримінальному провадженні №52016000000000380 здійснюється групою прокурорів САП, визначеними відповідною постановою про групу прокурорів, які згідно зі ст. ст. 36, 37, 393 КПК єдині наділені повноваженнями на оскарження цієї ухвали слідчого судді; (3) оскаржувану ухвалу постановлено слідчим суддею з порушенням правил підсудності поза межами його повноважень, тому виходячи з висновку Верховного Суду України, зазначеного в постанові від 12.10.2017 у справі №5-142кс(15)17, її можна розцінювати як таку, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, і вона може бути переглянута в апеляційному порядку.
2.3. У поданих запереченнях захисник просив відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.
2.4. В обґрунтування своїх заперечень захисник вказував, що: (1) прокурор САП ОСОБА_7 не має права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2020, оскільки оскаржуваним рішенням визнано протиправною бездіяльність Генерального прокурора, а прокурор САП ОСОБА_7 участі в судовому провадженні в Печерському районному суді м. Києва не брав і не є прокурором вищого рівня щодо Генерального прокурора; (2) ухвалу, яку оскаржує прокурор не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки не передбачена ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК; (3) апеляційна скарга подана прокурором з порушенням строку на апеляційне оскарження.
ІII. Позиція учасників провадження.
3.1. Прокурор просив апеляційну скаргу задовольнити, посилаючись на наведені у ній доводи і зазначивши, що оскільки ухвалу постановлено незаконним складом суду за межами повноважень, визначених КПК, то вона може бути оскаржена в апеляційному порядку.
3.2. Захисник заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора та вважав, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження, так як відповідна ухвала слідчої судді не може бути предметом апеляційного перегляду.
3.3. Підозрювані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином, для участі в ньому не прибули, про причини неявки суду не повідомили.
IV. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, позиції прокурора і захисника, співставивши їх із наявними у матеріалах доказами, колегія суддів встановила наступне.
4.1. Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №52016000000000380 від 20.10.2016 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України (а. с. 37-40).
4.2. В постанові про визначення групи прокурорів від 02.10.2019 вказано, що прокурор САП ОСОБА_7 є одним із прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №52016000000000380 (а. с. 41-42).
4.3. 13.05.2020 адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваних у кримінальному провадженні №52016000000000380 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з скаргою в порядку ст. 303 КПК на бездіяльність Генерального прокурора (а. с. 1-11, 14).
4.4. Повісткою про виклик до суду в кримінальному провадженні від 19.05.2020 слідча суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 викликала прокурора САП ОСОБА_8 для участі в судовому засіданні на 21.05.2020 (а. с. 16).
4.5. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21.05.2020 скаргу захисника задоволено частково та зобов`язано розглянути клопотання ОСОБА_6 від 05.05.2020 на постанову прокурора САП ОСОБА_8 від 17.05.2020 про відмову в задоволенні клопотання захисника про проведення повторного допиту свідка (а. с. 21-23).
4.6. 16.06.2020 прокурор звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчої судді Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2020 (а. с. 26-31, 43).
4.7. 01.07.2020 захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21.05.2020 (а. с. 71-75).
V. Мотиви і висновки колегії суддів.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходь із такого.
(§1) Загальні принципи
5.1. Із метою забезпечення прав учасників кримінального провадження законодавцем у ч. 1 ст. 303 КПК виділено перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування.
5.2. Питання розмежування повноважень слідчих суддів щодо розгляду на стадії досудового розслідування скарг на бездіяльності прокурора регулює ст. 306 КПК.
5.2.1. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 306 КПК «скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави».
5.2.2. Тобто, ч. 1 ст. 306 КПК передбачає чітке правило згідно якого повноваження щодо розгляду скарг на бездіяльності прокурора, які подаються на стадії досудового розслідування, розмежовуються між слідчими суддями місцевих загальних судів та слідчими суддями Вищого антикорупційного суду. Згідно цього правила слідчі судді місцевих судів розглядають скарги на бездіяльність прокурора у всіх кримінальних провадженнях, крім тих, які віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
5.3. Випадки, за наявності яких слідчий суддя повинен повернути особі скаргу на бездіяльність прокурора, визначені ч. 2 ст. 304 КПК.
5.3.1. За змістом п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК «скарга повертається, якщо  скарга не підлягає розгляду в цьому суді».
5.3.2. Таким чином, після отримання скарги на бездіяльність прокурора на стадії досудового розслідування слідчий суддя, перш ніж перейти до її розгляду по суті, повинен перевірити чи вона підлягає розгляду в суді, до якого надійшла. І в разі, якщо ним буде встановлено її непідсудність, слідчий суддя повинен повернути таку скаргу особі, яка її подала.
5.4. З урахуванням того, що у КПК, в тому числі, передбачені правила предметної підсудності справ, слідчий суддя вирішуючи чи має право розглядати отриману скаргу на бездіяльність прокурора, повинен перевірити чи скарга надійшла йому з дотриманням відповідних правил.
5.5. Зокрема, особливості предметної підсудності Вищому антикорупційному суду кримінальних проваджень, досудове розслідування в яких було розпочато до 05.09.2019, регулюється ст. 33-1 КПК з урахуванням п. 20-2 розділу XI «Перехідні положення» КПК.
5.5.1. Так, згідно з ч. 1 ст. 33-1 КПК «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України».
5.5.2. У примітці до ст. 45 КК зазначено, що «корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу».
5.5.3. Однак у відповідності до підп. 2 абз. 1 п. 20-2 розділу XI «Перехідні положення» КПК «підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ».
5.5.4. А згідно із підп. 4 абз. 2 п. 20-2 розділу XI «Перехідні положення» КПК «З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» (22.09.2019) у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у разі якщо судовий розгляд у судах першої та апеляційної інстанцій не закінчено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», такі кримінальні провадження передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому цим Кодексом порядку».
5.5.5. Крім того, відповідно до ч. ч. 2 і 3 ст. 33-1 КПК «слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті. Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу)».
5.5.6. Отже, із вищенаведеного вбачається, що виключно слідчі судді Вищого антикорупційного суду наділені повноваженнями розглядати скарги на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні, досудове розслідування в якому здійснюється Національним антикорупційним бюро України, а процесуальне керівництво - прокурорами САП, за умов, зазначених в ч. ч. 1 і 2 ст. 33-1 КПК, тобто які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду. Й слідчим суддям місцевих судів розгляд таких скарг не підсудний.
5.6. Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, передбачений ч. ч. 1, 2 ст. 309, ч. 6 ст. 304 КПК, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Вказане підтверджується ч. 3 ст. 309 КПК, у якій зазначено, що «скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді».
5.6.1. Ухвала слідчого судді про зобов`язання прокурора вчинити дію з розгляду скарги на постанову прокурора щодо відмови у задоволенні клопотання захисника про проведення повторного допиту свідка не входить до переліку, визначеного ч. 6 ст. 304, ч. ч. 1, 2 ст. 309 КПК.
5.6.2. Отже, КПК не передбачає можливості перегляду в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про зобов`язання прокурора вчинити дію з розгляду скарги на постанову прокурора щодо відмови в задоволенні клопотання захисника про проведення повторного допиту свідка.
(§2) Застосування загальних принципів до обставин конкретного провадження
5.7. Із витягу з ЄРДР та постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 02.10.2019 вбачається, що детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування, а прокурори САП - нагляд за додержанням законів, у кримінальному провадженні №52016000000000380 від 20.10.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК.
5.8. Тобто, очевидно, що правом здійснювати судовий контроль за рішеннями, діями і бездіяльністю прокурорів у кримінальному провадженні №52016000000000380, в тому числі й Генерального прокурора в частині, яка стосується такого кримінального провадження, наділені виключно слідчі судді Вищого антикорупційного суду. 
5.9. Разом з тим, колегія апеляційного суду не погоджується з доводами прокурора про те, що оскільки слідча суддя розглянула скаргу, яка не підсудна Печерському районному суду міста Києва, а тому вона постановила ухвалу не передбачену КПК.
5.10. На думку колегії суддів, постановлення слідчою суддею ухвали, яка передбачена КПК, але поза межами її повноважень не є прийняттям рішення, яке не передбачене КПК в розумінні висновку Верховного Суду України, зазначеного в постанові від 12.10.2017 у справі №5-142кс(15)17.
5.11. Таким чином, оскаржувана ухвала слідчої судді Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2020 у кримінальному провадженні №52016000000000380 не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, про що правильно в її резолютивній частині зазначила слідча суддя. А тому доводи прокурора щодо можливості її перегляду в апеляційному порядку необґрунтовані.
(§3) Висновок
5.12. За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що з урахуванням правовій позиції, висловленої Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в ухвалі від 19.02.2019 у справі №569/17036/18 (провадження №51-598кмо19), провадження по справі за скаргою прокурора слід закрити.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 405, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчої судді Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий:	ОСОБА_2  	
Судді:	ОСОБА_3 	
 	ОСОБА_4