ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/776/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного  суду  від  20.03.2020  р.  у  справі  № 340/776/20 (суддя Кармазина Т.М., м. Кропивницький)
за позовом  ОСОБА_1 
до Управління Служби безпеки України у Кіровоградській області 
про визнання протиправним та скасування наказу, -

встановив:

10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області від 27.02.2019 №64-ОС “По особовому складу” про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року позовну заяву, внаслідок недодержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України, залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме в ухвалі вказано, що суд не може погодитись з позицією позивача, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин. Позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав відповідачем в момент, коли Управлінням Служби безпеки України в   Кіровоградській області його було ознайомлено з оскаржуваним наказом, а саме, 12.03.2019, що не заперечується позивачем та свідчить про пропуск ним строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.  Недоведення позивачу під час ознайомлення з оскаржуваним наказом прав щодо оскарження рішення, прийнятого за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством, не може бути підставою визнання підстав пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними. Підстави, наведені позивачем в поданій до суду заяві про поновлення строку звернення до суду є неповажними. Позивачеві роз`яснено, що йому необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду вказавши інші підстави для поновлення йому строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Позивач подав заяву на виконання вимог ухвали суду, виклавши свої доводи стосовно поважності причин пропуску строку звернення до суду, фактично виклавши ті ж самі причини пропуску строку що і в заяві від 10 березня 2020 року. Поважність причин пропуску строку позивач обґрунтовує бездіяльністю та протиправними діями відповідача щодо неознайомлення його з правами та ненаданням всіх матеріалів службового розслідування, при чому саме для того, щоб приховати незаконність власних дій та позбавити його можливості захистити свої права шляхом звернення до суду. 

20 березня 2020 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Кіровоградській області повернуто позивачеві, як такий, що подано з пропуском строку звернення до суду, який встановлені ст.122 КАС України, причини визнані судом неповажними. 

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку, посилаючись на її необґрунтованість та порушення судом норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що передбачений законодавством строк було пропущено через бездіяльність відповідача, яка виразилась у недотриманні при проведенні службового розслідування ч.2 ст. 19 Конституції України та п.п.5,10,11 розд.5 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 р. у справі № 340/776/20 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що права, визначені розд.5 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління Служби безпеки України 04 лютого 2016 року № 45, були доведені під час проведення службового розслідування, а висновок та його матеріали, а також письмовий наказ про накладення стягнення були надані на ознайомлення Юрченко Ю.В. під особистий підпис від 01.02.2019 року на аркуші для ознайомлення та від 12.03.2019р. на наказі. Будь-яких заперечень чи документів на оскарження накладеного дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 не подавалося. Позивач, будучи ознайомлений встановленим порядком з результатами службового розслідування та наказом про накладення дисциплінарного стягнення, будь-яких заперечень чи документів на оскарження не подавав, строк звернення до суду пропущено. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 р. у справі № 340/776/20 залишити без змін. 

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що наказом Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області від 27.02.2019 №64-ОС “По особовому складу” на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати вказаний наказ.
20 березня 2020 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду адміністративний позов повернуто позивачеві у зв`язку з пропуском місячного строку звернення до суду.  
Правомірність вказаної ухвали є предметом спору, переданого на розгляд суду. 

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Посилається на аналогічну правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року по справі №340/1019/19. Строк звернення до суду у позивача виник саме з моменту ознайомлення з наказом №64-ОС від 27.02.2019, а саме 12.03.2019.   Позивач  звернувся до суду із пропуском місячного строку звернення, 10.03.2020 р., тобто майже через рік з часу настання строку звернення до суду. Наведені позивачем причини пропущення строку на звернення до суду не дають підстав для   визнання їх поважними та поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів погоджується з  вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).
Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. 
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Приписами частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Таким чином, колегія суддів з урахуванням викладеного дійшла висновку, що позивача 12.03.2019 року було ознайомлено з наказом Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області №64-ОС від 27.02.2019 р. «По особовому складу» (а.с.18). Крім того ОСОБА_1 зазначає - «з висновком за результатами службового розслідування мене ознайомили поспіхом», тобто позивача ознайомили з висновком за результатами службового розслідування (а.с. 17). Таким чином, позивачу було відомо про службове розслідування, відомі висновки за його результатами, та було ознайомлено з наказом №64-ОС від 27.02.2019 р. ОСОБА_1 мав всі можливості оскаржити і висновки за результатами службового розслідування  і сам наказ №64-ОС від 27.02.2019 р.

Також колегія суддів зазначає, що з запитом на інформацію ОСОБА_1 звернувся до відповідача лише 09.01.2020 року (на який посилається), тобто майже через 10 місяців після ознайомлення з наказом №64-ОС від 27.02.2019 р., вже після фактичного виключення зі списків особового складу Служби безпеки України (відповідно до наказу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області №316-ОС від 20.12.2019 р. «По особовому складу»). До суду позивач звернувся  10.03.2020 р., тобто майже через рік з часу настання строку звернення до суду.

Колегія суддів зауважує, що відмова відповідача в наданні письмової інформації з обмеженим доступом, не позбавляла позивача права звернутись до суду з позовом. 
Підстав неможливості звернення до суду у місячний строк, позивачем до суду не надано. Позивач міг звернутись до суду з 12.03.2019 року, з моменту ознайомлення з наказом Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області №64-ОС від 27.02.2019 р. «По особовому складу». Доказів непереборних обставин, які не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій позивач не надав. 
Крім того КАС України передбачає можливість витребування та забезпечення доказів (ст.80 та ст.114 КАС України),  чим позивач мав можливість скористатися, якщо не мав можливості ознайомитись з матеріалами та висновком службового розслідування, звернувшись до суду із позовом про скасування наказу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області від 27.02.2019 №64-ОС “По особовому складу” в установленому законом строк, якщо вважав, що його права порушені зазначеним наказом. 
Щодо посилання позивача на неознайомлення його з правами, визначеними Інструкцією № 45, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вказана Інструкція №45 знаходиться в вільному доступі і позивач мав змогу з нею ознайомитись. 
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року;  пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року;  пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча  пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року,  пункт 29).
За таких обставин інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення. 
З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу відповідає приписам процесуального законодавства. Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують прийнятої судом першої інстанції ухвали про повернення апеляційної скарги. 
Проте колегія суддів зауважує, що посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 21 лютого 2020 року по справі №340/1019/19 помилкове, оскільки в даній постанові розглядаються інші спірні правовідносини, постанова прийнята за іншими фактичними обставинами.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що всі доводи ОСОБА_1 були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, їм було надано належну правову оцінку. Жодних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322,  325, 329 КАС України, суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити  без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 р. у справі № 340/776/20 – залишити  без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складений 22.07.2020 р.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко