ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5240/19                                               Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Терлецька О.О.,                                                                                                                                                  Суддя-доповідач Кобаль М.І.     

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                   Кобаля М.І.,
суддів                                            Бужак Н.П., Костюк Л.О.
при секретарі                                   Горяіновій Н.В.
за участю 
представника позивача:              Чички О.О., Гордієнка Т.В.
представника відповідача:          Лисенка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок торгівлі» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року в справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок торгівлі» про  застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі по тексту - позивач, ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області) звернулося до суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок торгівлі» (далі - відповідач, ТОВ «Будинок торгівлі») в якому просило застосувати до відповідача заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) приміщень другого та третього поверхів ТОВ «Будинок торгівлі» за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, 103, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 24.06.2019 року №189.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися в призначене судове засідання, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, відповідно до   Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 2019 рік, який затверджений наказом ДСНС України від 30.11.2018 № 692 «Про затвердження Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю)» та наказу Головного управління ДСНС України у Київській області від 03.05.2019 № 460 «Про проведення планових перевірок», було здійснено планову перевірку щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ТОВ «Будинок торгівлі», за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, 103
Зазначене підтверджується рапортом начальника Ірпінського МВ ГУ ДСНС України у Київській області полковника служби цивільного захисту Буренка Ю.І. від 23.07.2019 року.
06.05.2019 року було видано повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) № 66/1/6608, яке було вручене ТОВ «Будинок торгівлі» та зареєстровано під № 01/05 від 22.05.2019 року (Т.1 а.с.25).
07.05.2019 року відповідачем було видане посвідчення №4986 на проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки ТОВ «Будинок торгівлі», за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, 103, , яке було вручене особисто під підпис керівнику ТОВ «Будинок торгівлі» Горобець О.А. 20.06.2019 року (Т.1 а.с.26).
24.06.2019 року посадовими особами контролюючого органу, за результатами планової перевірки, було складено акт № 189 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (Т.1 а.с.27-35).
Так, у вказаному акті перевірки містяться виявлені 22 порушення законодавства щодо протипожежної безпеки, а саме:
1) Торгівельні та адміністративні приміщення не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до п. 4.8.1.4, табл. А1 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».
2) Не проведено замір опору ізоляції та перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання.
3) В приміщеннях торгівельних залів на видимих місцях не вивішено плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі.
4) В приміщеннях торгівельних залів не встановлені знаками безпеки згідно. ДСТУ 1806309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір».
5) Не проводиться технічне обслуговування та перевірка на працездатність пожежних кран-комплектів, шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування.
6) Елементи з`єднання пожежних кран-комплектів, рукавів та ручного пожежного ствола не забезпечено однотипними «Богданова».
7) Наявні пожежні кран-комплекти не укомплектовані пожежними рукавами та стволами.
8) Пожежні кран-комплекти на 2-му, 3-му поверхах не розміщені у вбудованих або навісних шафках, які мають отвори для провітрювання, і пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання.
9) Посадові та відповідальні особи не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки V порядку,встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях».
10) На технічне обслуговування з об`єкта одночасно направляється 100% наявних первинних засобів пожежогасіння (вогнегасників).
11) На шляхах евакуації з групи адміністративних приміщень, улаштовано пороги, які перешкоджають вільній евакуації людей;
12) Не представлено сертифікати групи горючості на матеріали встановлені на шляхах евакуації з адміністративних приміщень.
13) Електрощити, групові електрощитки в приміщеннях не обладнано схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаними значеннями.
14) 3 частини 2-го поверху, де розміщено торгівельні приміщення, які відділені перегородками, що трансформуються не забезпечено 2-й евакуаційний вихід, відповідно до п. 7.1.6 ДБН В.1.1-7:2016.
15) Не забезпечено другий евакуаційний вихід з приміщень 2-го та 3-го поверхів по сходовій клітині типу СІ відповідно до вимог п. 7.2.4 ДБН В.1.1-7:2016.
16) Віконні прорізи в приміщенні котельні на газовому паливі не обладнано захисною сіткою, з метою виключення розльоту скла при аварії, що є порушенням п. 6, підп. 6.8 ДБН В 2.5-77:2014 «Котельні».
17) В приміщенні газової котельні електромережа не виконана у вибухозахищеному виконанні відповідно до классу зони по ПУЕ та НПАОП 40.1-1.32-01, що є порушеннями. 16.22 ДБН В 2.5-77:2014 «Котельні».
18) Автоматичне закриття запірних клапанів на вводі у котельню не виконано при спрацювання систем сигналізації про загазованість приміщення відповідно до п. 17.2.5 ДБН В 2.5-77:2014 «Котельні».
19) Вихід на горищне приміщення з об`єму сходової клітини не виконано через протипожежні двері ІІ-ГО типу відповідно до п. 8.6 ДБН В.1.1-7:2016.
20) Не забезпечено працівників об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту відповідно до вимог пункту 1 розділу 4 ПКМУ № 1200 розділу III пункту 2 ПТБ.
21) Не проведено ідентифікацію об`єкта господарської діяльності, відповідно до Розділу III, п. 7 Наказу МНС № 140.
22) Не проведено перевірку пристроїв захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5- 38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд».
Встановивши під час проведення планової перевірки ТОВ «Будинок торгівлі», порушення, що становлять небезпеку та загрозу життю і здоров`ю людей, ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернулося до суду з даним позовом з вимогами застосувати заходи реагування до відповідача.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що виявлені під час проведення перевірки порушення ТОВ «Будинок торгівлі», безумовно пов`язанні з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзацу 2 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V   (далі по тексту -   Закон №877-V) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 1 ст. 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 877-V виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Згідно ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
У випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до ч.1 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (ч.2 ст.64 Кодексу цивільного захисту України).
Згідно із   ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 1052 від 16.12.2015 року   (далі - Положення №1052), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 Положення №1052).
Так, відповідно до Кодексу цивільного захисту України   та Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області від 04.02.2019 року № 3 (у редакції наказу ДСНС12.11.2018 року № 661) ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки встановлено, що відповідач   функціонує з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.
Крім того, ст. 55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях.
Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Згідно визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опіків, отруєння легкими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.
Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі по тексту - Правила), встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.
Відповідно до п. 2 Правил, вони є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Відповідно до п.1, п.2, п.11 Розділу ІІ Правил, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.
Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.
Працівники об`єкта зобов`язані дотримуватися встановленого протипожежного режиму, виконувати вимоги цих Правил та інших нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (ст.66 Кодексу цивільного захисту України).
Пунктом 12 ч.1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення   до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Положеннями п. 1 та 10 ч. 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України   встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2. ст. 70 Кодексу цивільного захисту України).
Отже, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки, та не залежить від виконання (не виконання) вимог припису органу контролю щодо усунення виявлених порушень.
Крім того, чинне законодавство не обумовлює імперативно необхідність винесення припису, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки як передумови звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності об`єкту. 
Більше того, ч. 7   ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Як вбачається з апеляційної скарги та додатково поданих клопотань ТОВ «Будинок торгівлі», які подавалися останнім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, скаржник наголошував, що останнім усунуто більшу частину порушень виявлених контролюючим органом під час проведення перевірки. 
Так, в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що останнім не усунуто лише 3 порушення, зазначене підтверджується актом перевірки від 10.03.2020 року, проте суду першої інстанції вказані докази не були надані, оскільки рішення було постановлено 21.02.2020 року, тобто до повторного проведення перевірки ТОВ «Будинок торгівлі».
Крім того, апелянт наголошує, що вказані порушення, які залишилися не усунутими останнім, не містять реальної загрози життю та здоров`ю людей.
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги зазначені доводи апелянта, оскільки останній не наділений повноваженнями надання оцінки вказаним порушенням, адже зазначене є дискреційними повноваженнями ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.
Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що чинним  законодавством не визначено право адміністративного суду переймати на себе функції та повноваження інших органів державної влади, які реалізуються відповідними суб`єктами владних повноважень в межах закону на власний розсуд (дискреційні повноваження), без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами.
Тобто, у даному випадку, під час розгляду справи суду необхідно встановити чи наявний факт порушення відповідачем чинного законодавства щодо протипожежної безпеки, та чи усунуті вказані порушення станом на момент розгляду справи в суді.
Так, у судовому засіданні 19.05.2020 року, судом апеляційної інстанції взято до уваги посилання скаржника про відсутність порушень, які зазначені в акті перевірки, та необхідність проведення втретє перевірки об`єкту, у зв`язку з чим оголошено перерву до 23.06.2020 року.
Як вбачається з наданих сторонами клопотань про долучення доказів від 22 та 23 червня 2020 року, ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області повторно проведено перевірку ТОВ «Будинок торгівлі».
За результатами вказаної перевірки, 29.05.2020 року ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області складено акт № 95, в кому зазначено перелік порушень (п.6.1 надзвичайна ситуація), які залишилися не усунутими ТОВ «Будинок торгівлі».
23.06.2020 року, під час дослідження вказаних додаткових доказів у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представником ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області продемонстровано, в якості доказу, відео з об`єкту місцезнаходження ТОВ «Будинок торгівлі», за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Соборна, 103.
З вказаного відео вбачається, що вихід, який облаштовано  ТОВ «Будинок торгівлі», не відповідає певним стандартам ДБН, а саме: п. 7.1.6 та п 7.2.4.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області правомірно дійшло висновку що  ТОВ «Будинок торгівлі» не усунуто зафіксовані порушення під час проведення попередніх перевірок.
Отже, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що станом на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, скаржником належних доказів усунення порушень, встановлених ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області не надано.
Порушення відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, мають системний та триваючий характер.
Згідно з п. 26 ч.1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Аналізуючи порушення, виявлені під час проведення перевірки ТОВ «Будинок торгівлі», колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що у разі займання і розповсюдження вогню, вони можуть призвезти до ризику настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі.
Разом з тим, для забезпечення та функціонування належним чином ТОВ «Будинок торгівлі», останній не позбавлений можливості звернутися до ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області з відповідною заявою про усунення встановлених порушень для проведення повторної перевірки.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, в даному випадку належним доказом усунення відповідачем порушень, які встановлені позивачем, є акт перевірки (складений повторно), в якому має бути зазначено про відсутність порушень правил та норм пожежної безпеки.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції проаналізувавши вищезазначені правові положення та обставини справи доходить висновку, про необхідність задоволення позовних вимог та застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) приміщень другого та третього поверхів ТОВ «Будинок торгівлі», за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна,103, шляхом зобов`язання ТОВ «Будинок торгівлі» повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 24.06.2019 року №189, для усунення небезпеки та загрози життю та здоров`ю людей.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1   ст. 8 КАС України).
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010 року).
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. 
У даному випадку, ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи для застосування заходів реагування до ТОВ «Будинок торгівлі», відповідно до норм чинного законодавства.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
     
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок торгівлі» - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          Н.П. Бужак

                                                                                                            Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 30.06.2020 року