ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/9073/16-ц                                        Головуючий суддя І інстанції Грищенко І. О.
Провадження № 22-ц/818/2958/20                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про спадкове право

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року                                                                 м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді - Яцини В.Б.
суддів:                 - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря : Семикрас О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року, ухвалене у складі головуючого судді Грищенко І.О., по цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області – Клопотов Станіслав Давидович, приватний нотаріус ХМНО Звєрєв Андрій Миколайович, приватний нотаріус ХМНО Харченко Інна Анатоліївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання угод недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння та виселення,

встановив:
У травні 2016 року ОСОБА_2 завернулася із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотов С.Д., приватний нотаріус ХМНО Звєрєв А. М., приватний нотаріус ХМНО Харченко І.А., про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння та виселення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна сестра ОСОБА_7 . За життя ОСОБА_7 належала квартира АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 жовтня 1999 року, яке видано ЦПДЖФ Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна ВК ХМР р. № 1-99-201583.
Зазначала, що вона є єдиним спадкоємцем, оскільки відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_2 2013 року рідний син ОСОБА_7 – ОСОБА_8 визнаний безвісно відсутнім з липня 2009 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2013 року ОСОБА_8 оголошений померлим.
26 серпня 2009 року ОСОБА_2 звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді зазначеної квартири, яка була зареєстрована у реєстрі спадкових справ за № 1-1759, та заведено спадкову справу за № 586/2009. Проте їй було відмовлено у видачі нотаріусом свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, оскільки згідно державного реєстру речових прав на спадкове майно спірна квартира не зареєстрована за спадкодавцем.
Позивач вказувала, що діяльність злочинної групи була викрита правоохоронними органами, якими встановлено, що цими особами була підроблена довіреність від 09 квітня 2009 року від імені ОСОБА_9 , якою вона доручала продати належну їй квартиру гр. ОСОБА_10 , уродженцю Московської області, Шатурського району, с. Дмитровський Погост. За ОСОБА_11 у довіреності, нібито виданої гр. ОСОБА_10 та посвідченої у нотаріальній конторі РФ м. Дзержинську Московської області, розписалася ОСОБА_12 . Під час слідства встановлено, що гр. ОСОБА_10 помер ще у 2006 році. Діючи відповідно до відведених функцій, від імені ОСОБА_10 діяв ОСОБА_13 , який використовував паспорт на ім`я ОСОБА_14 , із вклеєною фотографією ОСОБА_15 . Із підробленою довіреністю ОСОБА_13 отримав у КП «Харківське МБТІ» дублікат свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 2010 року, після чого ОСОБА_12 умовила гр. ОСОБА_4 оформити квартиру на себе за грошову винагороду.
25 січня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С. Д. було посвідчено договір купівлі-продажу між ОСОБА_16 , який під виглядом ОСОБА_10 діяв від імені ОСОБА_9 , на підставі підробленого паспорту, та ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 .
26 січня 2010 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи маскувати свої злочинні дії, з метою оформити дану квартиру на довірену особу, ОСОБА_17 та ОСОБА_12 організувати продаж квартири ОСОБА_18 , фактичної дружини ОСОБА_17 Договір купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_18 був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Звєрєвим А. М.
Всі ці дії відбувалися після смерті ОСОБА_9 .
Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 липня 2013 року ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 були засуджені за частиною другою статті 358, частиною четвертою статті 190 КК України, але ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 грудня 2013 року вирок був скасований, і справа направлена до суду на новий розгляд в іншому складі.
15 березня 2016 року спірна квартира була придбана ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_18 та ОСОБА_6 , та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко I. A.
Це відчуження відбулося вже під час повторного розгляду Червонозаводським районним судом м. Харкова кримінальної справи відносно ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 за частиною другою статті 358, частиною четвертою статті 190 КК України. Незважаючи про те, що в матеріалах справи є постанова слідчого про накладення арешту на спірну квартиру, ці дані в реєстр обтяжень на нерухоме майно за невідомих причин внесені не були.
Довіреність від 09 квітня 2009 року на вчинення відчуження квартири, була видана, нібито, від імені ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлому в 2006 році ОСОБА_10 . Спірна квартира вибула з власності ОСОБА_9 не з її волі, доказом цього є матеріали кримінальної справи, якими підтверджується вчинення шахрайства з боку ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_20 . Таким чином, договір купівлі-продажу від 25 січня 2010 року, укладений за підробленою довіреністю від імені ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , який виступав за підробленим паспортом на ім`я ОСОБА_14 , є недійсним. Також договір купівлі-продажу квартири укладався не на підставі оригіналу правовстановлюючого документу, а на підставі її дублікату, отриманого за підробленою довіреністю.
Після укладення договору купівлі-продажу від 25 січня 2010 року, спірна квартира була знову продана за договором купівлі-продажу від 26 січня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Звєрєвим A. М., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно до договору купівлі-продажу від 15 березня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко I. A. спірна квартира була придбана ОСОБА_6 . Окрім вимог про витребування майна з незаконного володіння ОСОБА_6 , позивач вимушена просити суд виселити останню з спірної квартири, оскільки її проживання перешкоджає в реалізації її права на це майно, яке вона набула в порядку спадкування за законом.
ОСОБА_2 просила:
визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
встановити нікчемність довіреності від 09 квітня 2009 року від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_10 , посвідченої нотаріусом міста Дзержинського Московської області Корнаковим С. С., р. № 456783;
визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 25 січня 2010 року, укладений між ОСОБА_10 , що діяв від імені та в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С. Д.;
витребувати квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 , яка є власницею відповідно до договору купівлі-продажу від 15 березня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко І. А., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 
усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_7 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 жовтня 1999 року, виданого ЦПДЖФ управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна ВК ХМР, р. № 1-99-201583.
Встановлено нікчемність довіреності від 09 квітня 2009 року від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_10 , посвідченої нотаріусом міста Дзержинського Московської області Корнаковим С. С., р. № 456783.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 25 січня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С. Д., укладений між ОСОБА_10 , що діяв від імені та в інтересах ОСОБА_9 , та ОСОБА_4 , квартири АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_3 
АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 .
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2019 року у складі судді Грищенко І. О., заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в заочному рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року задоволено. Виправлено описку, допущену в описовій частині заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року у справі № 638/9073/16-ц, а саме - в абзаці 1 описової частини рішення вказано, що датою звернення позивача до суду є 31 травня 2016 року, замість 23 січня 2016 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. 
На обгрунтуванян6 скарги також зазначила, що на день звернення до суду з позовом вона на підставі договору купівлі-продажу стала власником та добросовісним набувачем спірної квартири, під час оформлення договору купівлі-продажу спірної квартири нотаріусом ретельно перевірялися заборони та обтяження. Суд не з`ясував цей факт та не залучив її до розгляду справи в якості відповідача, внаслідок чого порушив її права, визнавши право власності на спірне квартиру за позиачкою. Під час розгляду справи судом не було перевірено перебування позивача у родинних відносинах з ОСОБА_7 у матеріалах справи відсутній вирок суду стосовно осіб, які начебто підробили документ.
В матеріалах справи відсутній вирок суду стосовно осіб, які начебто підробили документ. А тому підстави для задоволення позову відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає її необґрунтованою, порушення під час розгляду справи мають формальний характер і висновків суду не спростовують. Підробка підпису ОСОБА_7 підтверджена висновком експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження та є належним і допустимим доказом у справі. Що стосується родинних зв`язків позивача з померлою, вказані обставини неодноразово перевірялися судом та були встановлені у судових рішеннях. 
Справа судами розглядалась неодноразово.
Постановою Харківського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року – залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 25 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції від 09.04.2019 касаційний суд вказав, що суд не встановив чи вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , не перевірив доводів скарги про те, що станом на день ухвалення рішення суду першої інстанції вона була власником спірної квартири, проте її не було залучено до участі у справі, та зробив передчасний висновок про залишення без змін рішення суду першої інстанції. У разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті (а.с. 222-223 т. 2). 
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 та її представника адвоката Юденкової А.В., представника апелянта адвоката Гончарової З.П., за відсутності інших учасників, належним чином повідомлених про розгляд скарги, що відповідно до ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи скарги є обґрунтованими, тому її необхідно задовольнити з наступних підстав.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач, як спадкоємець майна за законом, довів, що спірна квартира без законних на те підстав була відчужена сторонньою особою, яка не мала на це права з використанням підробленої довіреності та підлягає витребуванню із чужого незаконного володіння. Однак звернення позивача із вимогами про усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_2 права користування та розпорядження квартирою є передчасним.
Судом обгрунтовано, відповідно до наявних у справі документів (а.с. 12-18 т. 2) встановлено, що  ОСОБА_2 є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 . Вказані обставини встановлені також у рішенні Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 квітня 2013 року (а.с. 11-12 т.1).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25 липня 2009 року ВРАЦС по м. Харкову ХМУЮ.
Внаслідок смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 жовтня 1999 року, виданого ЦПДЖФ Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна ВК ХМР, р. № 1-99-20158.
Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_2 2013 року рідний син ОСОБА_7 – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний безвісно відсутнім з липня 2009 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2013 року ОСОБА_8 оголошений померлим (а.с. 13 т.1).
26 серпня 2009 року ОСОБА_2 звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття нею спадщини у вигляді зазначеної квартири, яка зареєстрована у реєстрі спадкових справ за № 1-1759 та заведено спадкову справу за № 586/2009.
Згідно довідки Шостої Харківської державної нотаріальної контори від 20 травня 2016 року № 1519/02-17, перед оформленням спадщини було здійснено перевірку належності майна спадкодавцю згідно з даними державного реєстру прав на нерухоме майно і відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно право власності на квартиру  АДРЕСА_1 не за вказаним спадкодавцем.
У зв`язку з цим у видачі нотаріусом свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом ОСОБА_2 відмовлено.
Позивач зазначила, що оформити своє спадкове право вона не може, оскільки ОСОБА_17 , ОСОБА_3 та ОСОБА_21 заволоділи спадковим майном шляхом шахрайства.
Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 липня 2013 року ОСОБА_17 , ОСОБА_3 , ОСОБА_21 засуджені за частиною другою статті 358, частиною четвертою статті 190 КК України.
Під час розгляду кримінальної справи судом встановлено, що цими особами підроблена довіреність від 09 квітня 2009 року від імені ОСОБА_7 , якою вона доручала продати належну їй квартиру ОСОБА_10 , уродженцю Московської області, Шатурського району, с. Дмитровський Погост. За ОСОБА_7 у довіреності, нібито виданої ОСОБА_10 та посвідченої у нотаріальній конторі РФ м. Дзержинська Московської області, розписалася ОСОБА_21 
ОСОБА_10 помер у 2006 році, від імені ОСОБА_10 діяв ОСОБА_3 , який використовував паспорт на ім`я ОСОБА_22 із вклеєною фотокарткою ОСОБА_3 
ОСОБА_3 отримав у КП «Харківське МБТІ» дублікат свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 2010 року, після чого 25 січня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С. Д. посвідчено договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 , який під виглядом ОСОБА_10 діяв від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 .
25 січня 2010 року укладено договір купівлі-продажу спірної квартири між ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Звєрєвим А. М.
Всі ці дії відбувалися після смерті ОСОБА_7 .
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 грудня 2013 року вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 липня 2013 року скасований, справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі. Розгляд зазначеної справи під номером 646/12146/13-к не закінчено.
15 березня 2016 року спірна квартира придбана ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_18 та ОСОБА_6 та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко І. А.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказувала, що є власницею спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 22 вересня 2016 року № 276, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 172).
Всупереч положень ст. 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції не з`ясував, що на день розгляду справи згідно договору купівлі-продажу від 22.09.2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , апелянт ОСОБА_1 є власником спірної квартири АДРЕСА_1 , розгляду справу без вирішення питання про її залучення до розгляду справи у якості відповідача та визнав право власності за позивачкою на спірну квартиру у порядку спадкування (а.с. 187-188 т. 2). 
Належність апелянту на праві приватної власності спірної квартири на день розгляду справи судом також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 208162934 від 05.05.2020, згідно якому право власності на спірну квартиру № 34 22.09.2016 року на підставі вказаного нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу № 276, виданого 2209.2016, було зареєстровано за апелянтом ОСОБА_1 (а.с. 16, 19 т. 3).
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Суд першої інстанції передбачених нормою ст. 51 ЦПК України дій по заміні відповідача чи залученню в якості співвідповідача ОСОБА_1 не вчинив, внаслідок чого визнав право власності за позивачем та вирішив похідні від цієї вимоги, внаслідок чого витребував спірну квартиру від неналежного відповідача, який не є її власником, внаслідок чого вирішив питання про права та обов`язки апелянта ОСОБА_1 , яка не була залучена до розгляду справи. При цьому встановлення судом нікчемності довіреності має відбуватися в якості правової підстави для визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним лише у мотивувальній частині рішення суду і не має правового значення для окремого вирішення цієї вимоги. 
Таким чином, з передбачених п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України обов`язкових підстав оскаржене рішення суду підлягає скасуванню, із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
При цьому позивачка не позбавлена права із дотриманням принципу змагальності звернутися до суду першої інстанції з новим позовом до належного відповідача для захисту своїх спадкових прав на спірну квартиру.
Інші доводи скарги не мають правового значення для вказаних обов`язкових підстав скасування рішення суду і підлягають врахуванню у разі звернення ОСОБА_2 до суду з новим позовом. 
Понесені позивачем судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на неї.
Керуючись ст.ст. 367,368, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року – скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_2 – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 02 липня 2020 року.

Головуючий                                                                        В.Б.Яцина.
Судді                                                                                       І.В.Бурлака.

                                                                                               О.М.Хорошевський.