ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 серпня 2020 року           справа №200/14599/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Максимчука С.П., представника відповідача Пономарьова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року в справі № 200/14599/19-а (головуючий І інстанції Мозговая Н.А., повний текст судового рішення складено та підписано 11 березня 2020 року в м. Слов`янську) за позовом Приватного акціонерного товариства «Ефес Україна» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                УСТАНОВИВ:

08 грудня 2019 року Приватне акціонерне товариство «Ефес Україна» (далі – позивач, ПрАТ «Ефес Україна») звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – відповідач, податковий орган, ГУ ДПС) про визнання протиправною бездіяльність щодо неподання висновку до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, про повернення ПрАТ «Ефес Україна» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 3300000,00 грн та зобов`язання підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення вказаних коштів на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість № 37518000231095 Казначейство Україна (ел. адм. податок), МФО 899998.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем перераховано до бюджету згідно з платіжним дорученням від 26.03.2016 № 123 визначені в податковій декларації з ПДВ за лютий 2015 року зобов`язання в розмірі 8700000,00 грн. На електронний рахунок у СЕА № 37518000231095 зазначені грошові кошти не зараховувались.
У зв`язку з набуттям чинності з 01 липня 2015 року змін до Податкового кодексу України відповідно до закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 позивач 14.07.2015 перерахував на електронний рахунок № 37518000231095 у СЕА 3300000,00 грн з метою реєстрації податкових накладних та недопущення порушення термінів їх реєстрації.
Однак, не зважаючи на те, що позивач не мав заборгованості по оплаті зобов`язань з ПДВ, дана сума була списана відповідачем в рахунок погашення зобов`язань з ПДВ за лютий 2015 року.
Таким чином, ПрАТ «Ефес Україна» вважає що грошове зобов`язання з ПДВ за лютий 2015 року було сплачено позивачем двічі: перший раз – відповідно до платіжного доручення № 123 від 26.03.2015 на суму 8700000,00 грн, другий – шляхом списання з електронного рахунку позивача з СЕА в розмірі 3300000,00 грн.
Позивач стверджує, що в межах строку, передбаченого п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України, звернувся із заявою до Маріупольської ОДПІ за вих. № 12-214 про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з ПДВ за лютий 2015 року. Вказана заява залишена відповідачем без виконання.
Таким чином, в порушення приписів п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України після спливу двадцятиденного строку не був підготовлений висновок про повернення відповідних сум з відповідного бюджету і не був поданий для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та грошові кошти не були зараховані на рахунок позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що в свою чергу призвело до порушення права позивача на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області щодо неподання висновку до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, про повернення Приватному акціонерному товариству «Ефес Україна» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 3300000,00 грн.
Зобов`язано Головне управління ДПС  у Донецькій області підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення Приватному акціонерному товариству «Ефес Україна» надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 3300000,00 грн на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість № 37518000231095 Казначейство Україна (ел. адм. податок), МФО 899998.
Здійснено розподіл судових витрат.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування скарги зазначено, що згідно з п.п. 4 п.10 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, для перерахування до бюджету на поточний рахунок зайво зарахованих коштів платник податку повинен заповнити до декларації з ПДВ додаток 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування  та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету».
Апелянт наголошує, що система електронного адміністрування ПДВ працює виключно в автоматичному режимі та на підставі алгоритмів, розроблених відповідно до ст. 200-1 Податкового кодексу України та Порядку № 569, затвердженого постановою КМУ від 16 жовтня 2014 року, та не допускає ручного втручання в її роботу. 
Крім того, податковий орган звертає увагу суду, що після поповнення позивачем електронного рахунку 14.07.2015 на суму 3300000,00 грн., цю суму Державна казначейська служба України перерахувала на особовий рахунок по ПДВ в рахунок сплати зобов`язань за лютий 2015 року.
За таких обставин ГУ ДПС зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «Ефес Україна» та просить рішення суду першої інстанції скасувати.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
ПрАТ «Ефес Україна» зареєстроване як юридична особа та перебуває на податковому обліку ГУ ДПС.
19 березня 2015 року позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року, відповідно до якої задекларовано зобов`язань на суму 9546199,00 грн (а.с. 17-25).
26 березня 2015 року позивачем до контролюючого органу подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року, відповідно до якого сума  зобов`язань з ПДВ склала 8681741,00 грн (а.с. 26-31).
Відповідно до платіжного доручення від 26.03.2015 № 123 ПрАТ «Ефес Україна» сплатило 8700000,00 грн зобов`язань з ПДВ за лютий 2015 року (а.с. 32).
Згідно з актом звіряння розрахунків від 07.05.20 № 2603-20 15 за період з 01.01.2015 по 31.03.2015, підписаним посадовою особою СДПІ з ОВП у м.Донецьку МГУМД та бухгалтером ПрАТ «Ефес Україна», за позивачем станом на 31.03.2015 обліковується позитивне сальдо (переплата) з ПДВ в сумі 205126,59 грн(а.с. 33).
У зв`язку з набуттям чинності з 01 липня 2015 року змін до Податкового кодексу України відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII позивач 14.07.2015 перерахував на електронний рахунок № 37518000231095 у СЕА 3300000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 755 (а.с. 34).
Однак, згідно з витягом щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ, наданим на запит позивача від 11.08.2015, сума 3300000,00 грн не зазначена як сума поповнення електронного рахунка з поточного рахунка платника податку (рядок 5) (а.с. 47).
Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно з платіжними дорученнями від 10 травня 2016 року № 248 на суму 10,00 грн, від 11 серпня 2016 року № 531 на суму 1200000,00 грн, від 13 вересня 2016 року № 579 на суму 875000,00 грн, від 22 лютого 2017 року № 170 на суму 730000,00 грн, від 25 квітня 2018 року № 933 на суму 235000,00 грн, від 06 червня 2018 року № 1027 на суму 50000,00 грн позивач перерахував на електронний рахунок № 37518000231095 у СЕА ще 3090010,00 грн (а.с. 42-45).
Згідно з витягом щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ, наданим на запит позивача від 16.08.2018, загальна сума поповнення електронного рахунку з поточного рахунку платника податку складає 3090010,00 грн (а.с. 46). 
Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року в справі № 855/18265/19 встановлено, що грошове зобов`язання з податку на додану вартість за лютий 2015 року було двічі зараховано до бюджету, перший раз – відповідно до платіжного доручення від 26.03.2015 № 123 на суму 8700000,00 грн, другий раз – шляхом списання з електронного рахунку позивача у СЕА в розмірі 3300000,00 грн (а.с. 13-15).
Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Позивач 29.06.2018 звернувся із заявою за вих. № 12-214 до Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з ПДВ за лютий 2015 року у порядку ст. 43 Податкового кодексу України. (а.с. 36-39).
Листом від 23.07.2018 за № 6418/10/05-19-62-08 Маріупольська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області повідомила про залишення заяви без виконання у зв`язку з тим, що переплата з ПДВ складає 3473975,37 грн, яка виникла за рахунок: 1236717,98 грн сплачено до бюджету з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, 80239,39 грн збільшено переплату згідно з ухвалою суду від 25.10.2016 в справі № 805/4218/15-а, 2157018,00 грн переплата за рахунок надання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 01.06.2015 № 9200564585 (а.с. 40).
Вважаючи, що бездіяльність податкового органу порушує його право на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, ПрАТ «Ефес Україна» звернулось до суду з вказаним позовом.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі – ПК України) визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання – суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Стаття 43 ПК України визначає умови повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені.
Пунктом 43.1 вказаної статті передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Згідно з пунктом 43.3. статті 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку, на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль  за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету, повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
Пунктом 43.4 прим.1 статті 43 ПК України передбачено, що у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200 прим.1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
За приписами пункту 43.5 статті 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Положення статті 43 ПК України узгоджується з нормами Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146 (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів від 11.02.2019 № 60).
Так, пунктом 5 Порядку № 1146 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених)  сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 1146, у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган Державної фіскальної служби готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірника реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примірника реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державними та місцевими бюджетами, за формою, згідно з додатком 3 до цього Порядку.
Пункт 15 Порядку № 1146 визначає, що у разі якщо вказана у заяві платника сума за даними інформаційних систем в повному обсязі відсутня як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС у строки, передбачені пунктом 8 цього Порядку для формування та передачі висновку до органу Казначейства, готує та направляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.
Таким чином, з аналізу наведених норм вбачаються наступні необхідні умови для повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів: відсутність у платника податків податкового боргу, подання платником податків відповідної заяви протягом 1095 днів від дня виникнення переплати, відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 ст.43 Податкового кодексу України.
Відсутність у позивача податкового боргу станом на момент звернення з заявою про повернення надмірно сплаченої суми в розмірі 3300000,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи акти звіряння розрахунків та інтегрованою карткою платника податку.
Спірна сума сплаченого податку у розмірі 3300000,00 грн перерахована позивачем 14.07.2015 на електронний рахунок № 37518000231095 у СЕА. згідно з платіжним дорученням № 755 (а.с. 34).
Позивач до контролюючого органу із заявою в порядку пункту 43.4 ст.43 ПК України звернувся 29.06.2018, тобто впродовж 1095-денного строку, передбаченого статтею 43 ПК України.
Зазначені обставини свідчать про дотримання позивачем передбачених ПК України порядку, форми та строків звернення із заявою про повернення надмірну сплаченої суми податку на додану вартість.
Крім того, суд критично оцінює суму переплати, зазначену в листі податкового органу від 23.07.2018 за № 6418/10/05-19-62-08. Згідно з цим листом переплата з ПДВ складає 3473975,37 грн, яка виникла за рахунок: 1236717,98 грн сплачено до бюджету з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, 80239,39 грн збільшено переплату згідно ухвали суду по справі № 805/4218/15-а від 25.10.2016, 2157018,00 грн переплата за рахунок надання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 01.06.2015 № 9200564585 (а.с. 40). При цьому рішенням суду в справі № 855/18265/19 встановлено, що грошове зобов`язання з податку на додану вартість за лютий 2015 року було двічі зараховано до бюджету, перший раз – відповідно до платіжного доручення від 26.03.2015 № 123 року на суму 8700000,00 грн, другий раз – шляхом списання з електронного рахунку позивача у СЕА в розмірі 3300000,00 грн (а.с. 13-15).
Цей факт визнається відповідачем, підтверджується матеріалами справи та не є спірною обставиною.
Отже сума переплати, наведена в листі № 6418/10/05-19-62-08, не відповідає фактичному стану розрахунків позивача з бюджетом щодо сплати податку на додану вартість. Відсутність вказаної у заяві суми в розмірі 3300000,00 грн за даними інформаційних систем як помилково та/або надміру сплаченої з вини контролюючого органу не може перешкоджати відновленню порушеного права платника податку.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваному рішенні висновок про безпідставність неподання контролюючим органом висновку до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, про повернення Приватному акціонерному товариству «Ефес Україна» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 3300000,00 грн.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за № 370/33341 у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою про повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Згідно з пунктом 4 Порядку після надходження до територіального органу ДПС подана в електронній формі заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Журналу опрацювання заяв на повернення (далі - Журнал), який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДФС.
Пунктом 7 передбачено, що на заяви, щодо яких у Журналі встановлено відмітки підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків, зборів, платежів та погашення боргу, здійснюється накладання кваліфікованих електронних підписів керівників (заступників керівників) цих підрозділів у строки, визначені в абзацах другому-четвертому пунктів 5, 6 цього розділу.
Інформація про повернення, щодо якого у Журналі здійснено накладання кваліфікованих електронних підписів керівників (заступників керівників) підрозділів територіального органу ДПС, що виконують функції з адміністрування відповідних податків, зборів, платежів та погашення боргу, автоматично вноситься до Реєстру узгоджених повернень, який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС.
Реєстр узгоджених повернень містить, зокрема, дані про податковий номер або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), найменування або прізвище, ім`я, по батькові (для фізичних осіб), дату та номер заяви про повернення коштів, назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, суму помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, дату сплати і реквізити, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються, тощо.
Опрацювання Реєстру узгоджених повернень здійснюється шляхом формування електронних висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (далі - електронні висновки) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку структурним підрозділом територіального органу ДФС, на який покладено функцію з формування таких електронних висновків.
Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку формування електронних висновків здійснюється територіальними органами ДПС щодня (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з урахуванням календарної черговості розміщення інформації у Реєстрі узгоджених повернень.
На кожний сформований електронний висновок накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував висновок, керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС та кваліфікована електронна печатка такого органу.
За приписами пункту 9 Порядку сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками територіальних органів ДФС у строк не пізніше 18:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви ДПС в автоматичному режимі надсилає до Казначейства для виконання.
Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з виробленого в Україні та ввезеного на митну територію України пального), направляються до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.
Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Таким чином, саме зобов`язання підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість є належним та ефективним способом захисту порушеного права. 
Щодо доводів апелянта стосовно необхідності звернення позивача із заявою в порядку п.п. 4 п.10 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, а саме шляхом заповнення до декларації з ПДВ додатку 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету» суд зазначає про їх безпідставність, оскільки спірна сума неправомірно не обліковується у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку – ПрАТ «Ефес Україна», про що свідчать наявні в матеріалах справи витяги щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, враховуючи недоведеність відповідачем обґрунтованості своєї позиції, суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваному рішенні висновок про задоволення позовних вимог ПрАТ «Ефес Україна» про визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області щодо неподання висновку до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 3300000,00 грн та зобов`язання підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення вказаних коштів на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість № 37518000231095 Казначейство Україна (ел. адм. податок), МФО 899998.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статями 139, 291, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року в справі № 200/14599/19-а – залишити без змін.
Повне судове рішення - 04 серпня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                                І. В. Сіваченко

                                                                                                    А. А. Блохін

                                                                                                    Т. Г. Гаврищук