ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2020 року          м.Дніпро         Справа №  908/47/20
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач)
суддів: Кузнецова І.Л., Чус О.В. ( зміна складу колегії відповідно розпорядження керівника апарату суду від 30.07.2020року)
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент”
на рішення  Господарського суду Запорізької області від 24.02.2020, ухвалене суддею Зінченко Н.Г., повний текст якого складений 28.02.2020, у справі  № 908/47/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент”, (69034,                      м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29-А)
до відповідача Запорізької митниці ДФС, (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка,               буд. 12)
про стягнення 15725,00 грн. немайнової шкоди 

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.02.2020 у справі №908/47/20 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент”, м. Запоріжжя до Запорізької митниці ДФС, м. Запоріжжя про стягнення 15725,00 грн. немайнової шкоди, завданої приниженням ділової репутації, відмовлено повністю.
Не погодившись із вказаним рішенням , позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент” звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин  справи, просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 24.02.2020 р., прийняти нове рішення, відшкодувати за рахунок держави немайнову шкоду в розмірі 15725,00 грн., завдану приниженням ділової репутації (шляхом поширення неправдивої інформації про несплату коштів за митною декларацією                                                   № 112050000/2013/001449).
          В обґрунтування  своєї скарги апелянт посилається на  неповне з`ясування обставин, що мають значення  для  вирішення справи,  якими, на думку апелянта є  встановлення   факту сплати або не сплати коштів по декларації № 112050000/2013/001449.
          Апелянт вважає, що  під час розгляду  справи необхідно    дослідити   чи оцінити  відповідь на апеляційну скаргу № 18/92/-08-70-10 від 28.01.2019 року, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 року у справі № 908/1148/18 та декларацію № 112050000/2013/001449, графа 47 якої свідчить про сплату 2334,84 грн.  мита  і 466,97 грн. ПДВ.
          Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та   задоволення позовних вимог.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент” на рішення  Господарського суду Запорізької області від 24.02.2020, ухвалене суддею Зінченко Н.Г., повний текст якого складений 28.02.2020, у справі  № 908/47/20 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, колегією суддів у складі : головуючий суддя – Березкіна О.В. ( доповідач); судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.
Пунктом 11     Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набув чинності 02.04.2020,     розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України     доповнено пунктом 4 такого змісту, зокрема, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені     статтею 306 Господарського процесуального кодексу України, судового розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину, а строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2020 року призначено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент” на рішення  Господарського суду Запорізької області від 24.02.2020 року без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, колегією суддів у складі : головуючий суддя – Березкіна О.В. ( доповідач); судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.
30.07.2020 розпорядженням керівника апарату суду, відповідно до пункту  2.4.6  Засад використання автоматизованої систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/47/20 з метою дотримання процесуального строку розгляду справи, у зв`язку з  відпусткою суддів – членів колегії суддів Дарміна М.О. та Іванова О.Г.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2020, справу №908/47/20 передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий, доповідач), Кузнецова І.Л., Чус О.В.
Відповідно до частин 1, 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Спір у даній не справі не відноситься до категорії тих, що не можуть розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження, а загальна сума позову становить 15725грн., що є меншим від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01.01.2020 року), отже, справа в суді апеляційної інстанції підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідачем – Запорізькою митницею ДФС надано відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент», в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення – без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення ( а.с.131, т.1).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          З матеріалів справи вбачається, що в лютому 2019 року Центральним апеляційним господарським судом розглядалася апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент” (позивача у даній справі, далі скорочено – ТОВ “Технохімреагент”) на рішення господарського суду Запорізької області від 23.10.2018 у справі № 908/1148/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент” до Запорізької митниці ДФС (відповідача у даній справі) про стягнення 12735,59 грн. відшкодування шкоди, яка полягає у порушенні презумпції правомірності рішень платника податків.  
Звернення до суду позивача  у межах цієї справи було обумовлено тією обставиною, що  внаслідок скасування судом рішень Запорізької митниці виникла  переплата за митними деклараціями.
Позивач зазначає, що під час розгляду в Центральному апеляційному господарському суді справи   № 908/1148/18 представником Запорізької митниці ДФС у відзиві на апеляційну скаргу надано суду неправдиву інформацію щодо несплати ТОВ “Технохімреагент” коштів по митній декларації № 112050000/2013/001449. Центральний апеляційний господарський суд прийняв до уваги надану представником Запорізької митниці ДФС інформацію, у зв`язку із чим в постанові суду від 13.02.2019 зазначено: “…По декларації № 112050000/2013/001449,     відповідно до     якої було винесено рішення про визначення коду товару КТ-112050000-0030-2013 замість     відкликаного рішення про визначення коду товарів № КТ-112050000-0030-2013 кошти підприємством не сплачувались, що вбачається з рішення суду у справі № 910/490/16…” 
13.02.2019 Центральним апеляційним господарським судом прийнято постанову у справі № 908/1148/18, якою апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент” залишена без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 23.10.218 у справі № 908/1148/18 – без змін.  
Звертаючись  до відповідача – Запорізької митниці ДФС із позовом про стягнення               15 725 грн. немайнової шкоди, позивач – ТОВ « Технохімреагент»  посилався на поширення відповідачем  неправдивої інформації про несплату ТОВ “Технохімреагент” коштів за митною декларацією № 112050000/2013/001449, що  призвело до приниження ділової репутації підприємства, а тому належною компенсацією за приниження його ділової репутації буде розмір місячної оплати в сумі 15725,00 грн., яку отримує представник Запорізької митниці ДФС Лактіонова О.М., яка надала суду недостовірну інформацію.
          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивач жодними належними та допустимими доказами не довів суду, що оприлюднення відповідного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень з  висновками суду, з якими не згоден позивач,  призвело до приниження його ділової репутації.
          Крім того, суд  зазначив, що інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов,  апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.
Оскільки відзив на апеляційну скаргу є процесуальною дією учасника справи, то  така заява вже оцінена судом при вирішенні відповідної справи. 
          Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Відповідно до частини 1 статті     16 ЦК України     кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (частина 2     статті 16 ЦК України).
Згідно     статті 91 ЦК України     юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.
Відповідно до    статті 94 цього Кодексу     юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до     глави 3 цього Кодексу.
Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (стаття 201 ЦК України).
Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг. 
Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.
          Як  роз`яснено  у  постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 “Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації     фізичної та юридичної особи”,  юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
При цьому, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Як вважає позивач, внаслідок  надання відповідачем у справу № 908/1148/18  неправдивої інформації, яка в подальшому була відображена в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 та поширена в мережі Інтернет необмеженому колу осіб шляхом оприлюднення відповідного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, була принижена  його  ділова репутація, що є підставою для   відшкодування  немайнової шкоди. 
Пунктом 17 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 роз`яснено, що інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов,  апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. 
Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі  чи  ділової репутації,  приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками,  а так само іншими особами,  які  брали участь  у  справі,  відносно осіб,  які брали участь у тій справі, якщо  наведена  в  них  інформація  була  доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі.
Позивач   вважає, що внаслідок врахування судом   відзиву відповідача, наданому у справу,  відбулось приниження  його ділової репутації.
Відповідно  до статті 263 ГПК України,  учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на  апеляційну скаргу в письмовій формі,  в якій  мають навести обґрунтування  заперечень  щодо змісту  і вимог апеляційної скарги.
Тобто, відзив на апеляційну скаргу є процесуальною дією учасника справи,   в даному випадку, відзив,  на який  посилається відповідач у справі № 908/1148/19  був  наданий відповідачем   із запереченнями на  позов  Товариства з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент”  про  стягнення 12735 грн. 59 коп. відшкодування шкоди,  з огляду на відсутність підстав для повернення коштів з бюджету, оскільки за ТОВ “Технохімреагент” обліковується податковий борг.
Позивачем не доведено, яким чином  викладені у   відзиві   відомості дискредитували спосіб ведення чи результати господарської (підприємницької) діяльності позивача, чи знизили вартість  його матеріальних активів. 
Крім того, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди,  протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним  діянням  заподіювача та   вини  останнього  в  її  заподіянні.  Суд,  зокрема,  повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи  фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші  обставини,  що  мають  значення для вирішення спору.
Отже, наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.
Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності в діях Запорізької митниці ДФС елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, тому господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування за рахунок держави немайнової шкоди в розмірі 15725,00 грн.
При цьому, доводи апелянта про неповне з`ясування обставин, що мають значення  для  вирішення справи,  якими, на думку апелянта є  встановлення   факту сплати або не сплати коштів по декларації № 112050000/2013/001449, є  безпідставними з огляду на те, що  питання щодо заповнення митної декларації № 112050000/2013/001449 і сплати передбачених законом платежів за нею не входить в предмет доказування у даній справі. 
Інші доводи апелянта є необґрунтованими і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
          Таким чином, господарський суд  Запорізької області всебічно, повно і об`єктивно  дослідив всі обставини справи, дав належну правову оцінку доказам,  що у відповідності до статті 276 ГПК України є підставою для  залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
          Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

                                                 ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент” – залишити без задоволення.  
Рішення господарського суду Запорізької області  від 24.02.2020 року у справі                       № 908/47/20 – залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю “Технохімреагент”.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 2 п. 3      ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови складений 31.07.2020.

Головуючий  суддя                                                                         О.В. Березкіна

Суддя                                                                                        І.Л.Кузнецова

              Суддя                                                                                                      О.В.Чус